KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. "BAND. 23. N:o |5. 45 
obscurum, squamis latis viridi-marginatis acutis, apice longe et sat intense coloratis, 
glandulis minutis nigris confertis — creberrimis pilis brevibus et fuscescentibus sparsis 
v. (in exterioribus) sepe sat densis minutis fuscis vestitis, dorso fHoccis densius — 
leviter obtectis. Calathidium (30—35 mm. D), lete lutescens, sat radians. Liqule 
marginales stria longa lata purpurea vittatee. 
En såsom det synes rätt konstant form, hvilken utom med föregående torde vara 
närmast beslägtad med AH.” virescens och närstående, särskildt H.” suwalense, men dock i 
ett och annat går utom dessas formområde. 
Utmärkande för denna form är den täta, temligen bred- och mångbladiga rosetten, 
hvars yttre blad äro mer eller mindre omvändt äggrunda och de inre aflångt tunglika, alla 
i spetsen mer eller mindre rundade eller trubbiga, utom det innersta, hvilket vanligen är 
spetsigt, många, upptill mörkfärgade holkskaft med mörka, tätt och kort glandulösa, temligen 
tjocka holkar, hvilkas fjäll i spetsen och ofta rätt långt ned på sidorna äro kraftigt purpur- 
färgade, samt långa, temligen grofva stoloner med smalt till bredt tunglika, vanligen 
trubbiga blad. Härtill kommer på blad och stoloner temligen riklig beklädnad af stjern- 
ludd, hvilket på holkarne är ganska ymnigt på de yttre fjällen men på de inre uppträder 
som en smal strimma längs midten. Holkarnes hår äro än svagt utvecklade, än uppträda de 
rikligare mot de inre fjällens spetsar men äro alltid korta. På friskare eller fuktigare lo- 
kaler förändras den liksom flera andra former något till habitus, 1 det bladrosetten blir 
glesare genom mera förlängda internodier, holkskaften färre (1—2) samt färgen på fjäll 
och kantligul& svagare. 
I trakten af Linköping är den funnen på öppna soliga backar allmän; för öfrigt anträffad vid Malmslätt 
i Kärna socken, Berg i Vreta socken och Lindekullen i Väderstad socken, på senare stället äfven i fuktiga skogs- 
ängar, samt vid Bossgärd i Gärdserum socken, Småland. 
I trakten af Kungsör i Vestmanland är af C. O. VON Porart en form funnen, för hvilken jag här föreslår 
namnet HH.” Poratil. Den är intressant emedan den kommer föregående båda former i sina allmänna karaktärer 
och habitus ganska nära men i flera fall rätt tydligt ansluter sig till H." suberassescens. Den liknar H.”" furviceps 
till holkarnes byggnad och holkfjällens form samt de rikligt utvecklade små glandlerna. Liksom hos H.” mrugini- 
color är stjelken oftast gaffelgrenad, än långt ned vid basen, än högt upp. Hos många exemplar samman- 
växer grenen af andra ordningen ett längre eller kortare stycke ofta med akladiet, en företeelse, hvilken 
ej är så ovanlig hos furkata Piloselle. Ofta äro en- till flerblomstriga ett kort stycke bågböjda flageller ut- 
vecklade. Med H.= suberassescens öfverensstämmer den i sin rikare utveckling af fina hår på holkar och skaft. 
Håren äro dock, isynnerhet på holkarne, betydligt talrikare, ganska långa och fina, mörka med rätt kort ljus spets. 
Fjällen äro smala, mörka, kortspetsade, de innersta med smal grönaktig kant, de yttersta nästan hvita eller 
bredt hvitkantade. Korgarne mörkgula och kantligul&e vanligen starkt rödstrimmade, knappt eller föga lacererade. 
28. H."' tapeinum n. subsp. 
DAREST: Elen: .exs: Hase... Nn. d- 
Rluizoma erassiusculum. Stolones parvi subtenues microphylli foliis parum decres- 
centibus instructi molliter pilosi tomentelli. Folia viridia, exteriora + spathulato-lingulata 
! DaursT. Hier. exs. Fasc. II, n. 4. 
