46 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
obtusa, intermedia + late lingulata obtusiuscula, intimum + lanceolatum acutum, 
omnia subtus sparse floccosa — tomentella pilis mollibus sparsis obsita, supra mar- 
ginibusque pilis longis sparsis obtecta. Scapus Immunilis sat gracilis pilis mollibus 
albidis horizontalibus sat longis — longis sparsim — sat dense superne rarius ob- 
tectus et usque a basi glandulis minutis cerinis sparsis superne densioribus sub involucro 
sat confertis iisdem longioribus obscurioribus immixtis vestitus, ad basin dense tomen- 
tosus, superne s&epe sparsim floccosus + fuscescens.  Involucrum angustum gracile 
sat longum (ad 10 mm.) obscure viridi-canescens. Squame pauciseriales lineari- 
lanceolatze late viridi-marginate obtusiusculze, intima subulatae apice + violacer, glan- 
dulis sat longis subobscuris gracilibus confertis et pilis sparsis Vv. paucis longis sub- 
obscuris (precipue in squamis exterioribus et versus apices interiarum evolutis) obtectze, 
dorso basique sparse — sat dense floccose. Calathidium valde radians pauciflorwnm. 
Ligule marginales extus + anguste at intense colorate, eximie lacerate. 
En synnerligen vacker form af egendomligt utseende, utmärkt framförallt af sin 
späda växt, små, fafjälliga, smala holkar med äggrund bas och ytterst glesa, starkt 
radierade korgar. 
Bladen äro små, fina, de yttre med glest eller nästan intet stjernludd, de innersta 
deremot rätt gråludna. Stolonerna äro vanligen korta men fina med små, föga decre- 
scerande blad. Stjelken är nedtill tätt stjernluden och till något ofvan midten eller längre 
upp temligen rikligt hårig af utstående, ljusa, långa hår och klädd af vaxgula, glesa 
glandler. Uppåt tilltaga glandlerna i mängd, bli mörkare och ganska vexlande till storlek. 
Stjernluddet aftager deremot och i ännu högre grad håren, hvilka bli långt svartfotade. 
Stundom saknas de närmare holken nästan alldeles. På holken, hvilken är ännu tätare 
glandelhårig, äro de af samma utseende som på stjelkens öfre del och anträffas mest på 
de yttre, något utstående fjällen och mot spetsen af de inre. I lefvande tillstånd får 
formen sitt mest egendomliga utseende af de ytterst glesa och långa kantligule. Oaktadt 
sin egendomliga habitus, ansluter den sig med hänsyn till sina karaktärer närmast till 
föregående former och torde vara närmast beslägtad med HH." erugimcolor. 
Varierar med gråare till mörkare holkar. Anträffad i några få grupper på mossig, 
sparsamt gräsbevuxen mark i kanten af granskog vid Malmslätt i Kärna socken, Öster- 
götland samt vid Smedstad 1 S:t Lars socken, rikligt. 
Hybrider af H. Pilosella med H. Peleterianum och H. Auricula, 
H. lincopiense n. hybr. 
( H. trichoscapoides X sabulosorum). 
Denna tydliga hybrid påträffades 1886 i Linköpings Trädgårdsförening, men endast 
i tvenne exemplar, växande bland ett mindre antal stånd af IH." trichoscapeides bland tal- 
rika exemplar af HH." sabulosorum. Äfven funnen 1889 i ett exemplar. Habituelt är den 
mest lik den senare med grofva, korta stoloner, försedda med jemnstora blad, såsom hos 
