KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. : BAND. 23. N:o Å5. 55 
är större och grofväxtare, något rikligare hårig samt har större, ofta tandade blad och 
stundom rödstrimmade kantligulze. 
Att på grund af denna otydliga skilnad fördela dessa båda former under olika art- 
namn, kan för ingen del anses berättigadt, lika litet som att uppfatta dem såsom skilda 
underarter. De äro endast på sin höjd att betrakta såsom tvenne geografiska racer af samma 
form. Då de äfven till sina vigtigaste karaktärer ansluta sig till H. 7 collinum GOoCEHN. 
(N. P. 1. c.), men likväl afvika i några smärre afseenden från denna, finner jag lämpligast 
att upptaga dem som en varietet af denna under det af J. P. NORRLIN gifna namnet, 
dimorphum.” 
Af C. J. LInNDEBERG 1 Hn. Fl. ed. 11 förenas, men oriktigt, den svenska formen 
under namn af pratense "TAauscH med den i LeG. Hier. Scand. exs. n. 15 utdelade för 
svenska botanister välbekanta formen, hvilken ingenstädes i Skandinavien förekommer vild 
utan endast förvildad från botaniska trädgårdar såsom Upsala, Lund och Kristiania. I 
N. P:s anförda arbete sammanslås ofvannämda finska form med denna senare under namn 
af H." dimorphum. Den i LBG. exs. n. 15 utdelade formen är dock otvifvelaktigt skild 
och hör, hvarom man kan öfvertyga sig genom jemförelse med exemplaren i Hier. Negeliana, 
Piloselloidea n. 85, 151 och 217, till den af N.: P.: i Die Pilos. Mittel-Eur. p. 308 upp- 
ställda underarten colliniforme. 
Vi äga sålunda i Skandinavien tvenne skilda former af H. collinum GOCHN., näm- 
ligen subsp. collinum (= H. pratense AuctT p. p. och H. elatum LBG. Hier. Scand. exs. 
n. 102), hvilken hos oss är verkligt vild, och subsp. colliniforme N. P. (= H. pratense 
LeBG. Hier. Scand. exs. n. 15 et Fr. Hier. eur. exs. n. 17), hvilken hos oss endast före- 
kommer förvildad.” 
Då N. P. föra vår svenska form under namn af ostrogothicum såsom subsp. under 
H. pyrrhanthes, till hvilken utom andra äfven H.> Blyttianum FR. föres, har detta antagligen 
skett till följd af den ofta framträdande röda färgen på kantblommorna och de mörka 
stiften. Men då formen har att framvisa så många väsentliga olikheter med H. pyrrhanthis 
öfriga former, finnes 1 de nyss nämda karaktärerna enbart ingen grund att föra den hit. 
Hos den medeleuropeiska H. pratense har jag äfven (hos torkade exemplar) funnit lika mörka 
stift och ganska tydligt rödtoppade kantligule. Det synes för öfrigt ej vara en sällsynt 
företeelse, att sydliga former med i regel ofärgade kantligulx på en nordligare lokal få 
strierade kantblommor. I Östergötland, der jag mångenstädes insamlat denna form, fram- 
träder färgningen af kantligulx mestadels på öppna lokaler, mera sällan på artens vanliga 
växtplatser, friska lundartade löfängar. 
Den svenska formen är vanligen grofväxt ända till 8—10 dem. hög med ihålig lätt 
hoptryckt vid basen mer eller mindre rödfärgad stjelk. Stjelkbladen äro normalt 2, fästade 
nedom stjelkens midt, mer eller mindre bredt lancettlika eller oftast bredast ofvan midten 
med afsmalnande och sedan jemnbredt, men vid fästet något utvidgadt skaft. Stundom 
1 J. P. NORRLN, i Adnot. de Pil. Fenn. p. 139, anser äfven att dessa båda former höra tillsammans och 
likaledes har S. ALMQuisTt i Stud. öf. SI. Hier. 1881, pagg. VIII, IX uttalat samma åsigt. 
> Hit hör också 4." Smolandie N. P. 1. ce. p. 700 (= H. collinum Fr. H. N. VI n. 10). Enligt munt- 
ligt meddelande af lektor S. ALMQuist har otvifvelaktigt en förvexling af växtställena ägt rum och troligen äro 
exemplaren i H. N. tagna vid Upsala, ej i Småland. 
