60 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
Caulis suberectus sat gracilis sepe sat firmus, 40—60 ctm. altus, ad medium 
2—3 (—4) folius, inferne sat dense pilis longis albidis pilosus sat floccosus, superne 
pilis sparsis — densiusculis + obscuris glandulis solitariis floccis sat numerosis ob- 
tectus, infra anthelam glandulis raris — sparsis pilis + sparsis — densiusculis ob- 
scuris 3—53,> mm. longis vestitus, sat dense floccosus. Anthela wmbellata — sub- 
umbellata, ramo uno alterove distante aucta, aliquantalum laxa ramis + superantibus 
tenuibus rectis cum acladio 13—15 mm. longo dense floccosis glandulis sparsis et pilis 
mollibus longis basi sat longe obscuris + sparsis obtectis, pedicellis glandulis sparsis 
— sub densiusculis sepe minutis pilis longissimis sat tenellis fuscescentibus v. albidis 
sat densis et presertim sub involucro magis congestis vestitis, + tomentosis. Involucra 
6—7 mm. longa, + obscura — obscure canescentia sat gracilia cylindriea basi ovoidea 
— rotundata postea subtruncata, ima basi sat floccosa, pilis albidis tenellis densis 
glandulis raris immixtis vestita, superne sparsius pilosula sat dense glandwlosa et 
floccis sparsis in dorso densioribus stellata. Squame + late acute v. apice ipso 
obtusiusculo + anguste viridimarginate. Folia rosularia 4—6 prasino-viridia, exteriora 
+ late obovato-lanceolata breviter acuta, interiora + oblongo-lanceolata, intimum + 
anguste lanceolatum sat longe acutum, omnia + longe et sat anguste petiolata, supra 
setis 4—5 mm. longis densis obtecta floccis raris adspersa, subtus pilis mollibus sat 
densis in nervo dorsali sat dense floccoso confertioribus vestita, ceterum mediocriter 
v. sparse floccosa. OCalathidium sublaete luteum. 
Är mycket närstående föregående, från hvilken den hufvudsakligast skiljes genom 
vid blomningstiden fera, bredare, längre och tätare håriga samt mindre stjernhåriga rosett- 
blad, färre stjelkblad samt mera likformigt grågröna till gråsvarta holkar, derigenom att 
hår, stjernludd och glandler äro mera jemt fördelade öfver holkfjällen. Håren och stjern- 
luddet äro visserligen något tätare samlade mot holkarnes bas, men aldrig med den skarpa 
motsats mellan holkens öfre och nedre del som hos föregående. Derjemte hafva holkarne 
oftast äfven i yngre stadier mera rundad bas äfvensom bredare fjäll samt äro i allmänhet 
större. Vippan är vanligen ej heller regelbundet eller fullständigt flocklik, utan oftast äro 
de nedre grenarne aflägsnade från hvarandra och endast de öfre flocklikt ställda. In- 
florescensgrenarne äro derjemte rakare och bilda spetsigare vinkel mot stjelken än hos före- 
gående. Ehuru dessa båda former genom sina kännetecken stå hvarandra mycket nära 
tvekar jag ej att på grund af deras afvikande habitus och olika utbredning, åtminstone 
tills vidare (i likhet med NäGeri & PrTtER), uppföra dem under skilda namn. 
Inom området är ifrågavarande form funnen på följande ställen: Östergötland, Norra Vi socken, Kyrko- 
högmålen (K. F. Duskn); Småland, Madesjö socken, Orrebäck, Ellebäck och Mellan-Örsjö (K. J. LÖNNROTH); 
Kalmar, Ryssbylund (A. EGErRSTRÖM); Göteryd (C. MELANDER). En sannolikt hithörande form är insamlad i 
Blekinge, Spjutbygd (H. G. LUBECK). 
