KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o |5. 65 
6. H. ”leptadenium n. subsp. 
DAHEST. Hier. exs. fasc. II, n. 18. 
Caulis erectus + gracilis subflexuosus firmus 30—60 ctm. altus ad medium 
v. supra 2—6 folius, inferne setis mediocribus erecto-patentibus densis floccis densi- 
usculis — densis obtectus, superne dense — sat dense stellatus setis densiusculis — 
sparsis vestitus, infra anthelam setis sat obscuris longis frequentioribus glandulis mi- 
nutis sparsis — densiusculis obtectus Hoccis cinereis tomentellus — tomentosus. Anthela 
parte superiore umbellata v. plerumque tota + paniculata sublaxa, acladio 13—15 
mm. longo, ramis + erectis superantibus pedicellisque brevibus pilis + longis cur- 
vulis basi longa nigricante densis glandulis minutis — minutissimis interdum tomento 
suboccultis sepe dilutis + confertis in pedicellis presertim creberrimis obtectis floccis 
densis tomentosis. Involucra paryva e viridi cinereo-canescentia plerumque suberassiuscula 
6—7 mm. longa basi rotundata postea truncata pilis curvulis sat tenellis albidis iisdem 
longioribus fuscescentibus immixtis basin versus creberrimis sursum + confertis et glan- 
dulis minutis — minutissinis sparsis — densis tomentoque ubique denso — sat denso 
obtecta. Squame sat late — latiuscule late et pallide viridimarginate + acute 
apice ipso obtusulo. Folia rosularia 4—7 + lxete viridia, exteriora + spathulo- 
lingulata, intermedia + anguste oblanceolata, interiora anguste elongate — lineari- 
lanceolata, omnia exterioribus exceptis + acuta — cuspidata, supra setis sat densis 
3—4 mm. longis obtecta sparsim floccosa, subtus pilis sat densis in nervo dorsali 
densis et floccis densiusculis vestita. Folia cauwlina plerumque linearia, plurima densius 
floccosa sparsius pilosa. Calathidium parvum lzete luteum. 
Utmärkande för denna särdeles distinkta form äro de ljusgröna, mer eller mindre 
smala rosettbladen, den fler- och smalbladiga stjelken, de grönaktigt askgrå, mer eller 
mindre korta holkarne med bredt blekgröna fjällkanter, hvilka derjemte liksom skaften äro 
tätt klädda af askgrått stjernludd och vanligen ytterst små och merendels ljusa glandler, 
samt den sällan flocklika, vanligen kvastlika, något hopträngda vippan med mer eller 
mindre upprätta grenar. 
I habitus påminner den något om HH." holmiense, men lätt skild genom sin ljusa 
färg, smala blad och beklädnaden. Till indumentets sammansättning erinrar den deremot 
om H.> stiptotrichum, men är väl skild såväl genom sin habitus som genom de tätare och 
mindre glandlerna, rikligare stjernluddet och vippans form. Mest närmar den sig dock 
såväl i bladform som örtståndets färg och beklädnad, inflorescenscens bildning m. m. 
H.= setigeriforme, hvars närmaste slägting den utan tvifvel också är. Dess egentliga 
skillnad från denna är den något tätare och mjukare hårigheten i vippan och isynnerhet 
de rikligt utvecklade små glandlerna. Till denna här skildrade form ansluter sig en 
ännu mera rik- och långhårig form med bredare, större holkar och färre bredare stjelk- 
K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band. 23. N:o 15. 9 
