AV 
KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o |Å5. fd 
sparsim — densius floccosus. Anthela plerumque umbellata rarius subpaniculata sub- 
laxa, acladio 10—20 mm. longo, ramis dense tomentosis superantibus pedicellisque medio- 
eribus v. sat longis setis + obscuwris — canescentibus, 3—4 mm. longis, sparsis — sat 
densis sub involucris densioribus obsitis, glandulis sepe varie longitudinis nigris et 
dilutioribus, inferne sparsis — densis superne sat confertis obtectis. Involucra atro- 
viridia Vv. + canescentia cylindriea postea sat crassa, 7—8 mm. longa, pilis sat densis — 
densis brevioribus 2—3 mm. longis canescentibus iisdem longioribus subobscuris immixtis 
glandulis densis — confertis vestita, dorso squamarum et basin versus sat dense cete- 
rum sparsim floccosa. Squame latiuscule — sat late lanceolate a medio sensim in api- 
cem obtusulum attenuata dorso nigro + late viridimarginate. Folia rosularia 4—06 
sat longa sat late petiolata, exteriora + late lingulato-lanceolata, intermedia + ob- 
lanceolata breviter acuta, interiora + lanceolata acuta, supra marginibusque setis 
2,5—3 mm. longis + densis — sat densis Hoccis raris sparsis minutis obtecta, 
subtus pilis sparsioribus in (nervo dorsali densis) floccis sat densis — densis vestita. 
Folia caulina + anguste lanceolata, summum sepissime ad medium caulis insertum. 
Calathidium sat parvum luteum. Ligule marginales sat laceratee. 
a. genuwinum. 
Den ofvan beskrifna formen, är på grund af sin typiskt flocklikt utvecklade vippa, 
rikligare, mjukare och utstående hårighet och i allt mera cymosumartade habitus att anse 
såsom artens typ: 
Allmän i Upland såsom vid Upsala (S. ALMQUIST), och Gamla Upsala (C. STARBÄCK); Helsingland 
Söderhamn (ÅA. MAGNUSSON). För öfrigt anträffad inom området vid Marmorbruket i Krokek socken och Qvarsebo 
i Östergötland (S. ALmQuist, Fr. E. HerFeuvrtH). Vid Flustret m. fl. ställen i närheten af Upsala (S. ALM- 
QUIST) förekommer en ytterlighetsform, utmärkt af bleka eller grönare holkar och ljusare bladfärg, habituelt 
liknande H.” stiptotrichwn, från hvilken den likväl skiljes genom längre (och glesare) hårighet, större glandler, 
korta vippgrenar samt stora holkar. Liksom denna senare utvecklar den oftare än öfriga former af H.” Up- 
landie flageller, hvilka i början äro nedliggande och ha utseende af stoloner. 
b. subsetigerum n. forma. — Daurst. Hier. exs. fasc. I, n. 30. 
Caulis ut plurimum eximie flexuosus, inferne setis 3—5 mm. longis erectis — 
erecto-patentibus instructus. Anthela + contracta v. laxe pamiculata superiore parte 
sepe umbellata ramis sequantibus v. superantibus frequentia et longitudine pilorum 
et glandularum sat varians. Involucra sepius obscura + fHoccosa. Pedicelli parcius 
glandulosi. Squame sepe obtustores. Sete paginge inferioris foliorum plerumque 
breviores firmiores et scepissime sparsiores. Folia cauwlina 2—35 marginibus + glan- 
duliferze sepissime basi + late awriculato-dilatata, superiora longe distantia. 
Denna, hvilken måhända är att anse endast som en skarpare utpräglad ståndorts- 
form af föregående, är dock i flera fall ganska väl skild från densamma. Genom sin 
styfvare, borstigare, på stjelkens nedre del vanligen uppåtrigtade hårighet och oftast kvast- 
lika vippa, erhåller den en skiljaktig gestalt och kan så utbildad lätt igenkännas från före- 
