86 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
ohsitus. Anthela + contraeta umbellata — subumbellata, plerumque simplex, oligo- 
cephala v. subcomposita polycephala uno alterove ramo distante aucta, ramis xquantibus 
v. + superantibus crassis. acladio 10—15 mm. longo pedicellisque brevibus dense 
canotomentosis &landulis nigris crassis varie longitudinis densiusculis — densis, pilis 
raris v. sparsis (— mnullis) obscuris immixtis vestitis. Involucra crassa lata, 8—9 
mm. longa, obscura basi rotundato-ovata postea truncata. Squame late ovato-lan- 
ceolate nigre sat late viridi-marginate acuminate apice ipso obtuso — obtusiusculo 
glandulis nigris crassis brevioribus et longioribus cequaliter mixtis et pilis raris nigris 
obtect:ie, ceterum sparsim (precipue in dorso) stellate. Folia gramineo-viridia plerumque 
longa, exteriora obovato-lanceolata et intermedia lingulato-lanceolata + acuta, interiora 
lineari-lanceolata + cuspidata, omnia supra setis brevibus Vv. mediocribus sat densis 
floccis sparsis obsita, subtus pilis longioribus densis in nervo dorsali longissimis foccis 
sat densis vestita, marginibus crebre ciliata. Folia caulina vulgo 2, lineari-lanceolata 
cuspidata, subtus densius canofloccosa, infunwm margine parcissime glanduloswm, 
summum sepissime supra medium caules insertum et sepe anthelxe approximatum, 
margine dorsoque glandulis sparsis v. sat frequentibus obtectum. Calathidium majus- 
culum (ad 25 mm. D.) saturate luteum. ZLigule marginales sublacerate concolores 
v. extus stria brevi purpurea vittate v. punctate. Innovatio per rosulas sessiles Vv. 
brevi-pedunculatas (=> flagella). 
En särdeles intressant och ganska varierande form, i allmänhet utmärkt af länga, 
5 
rent gröna, spetsiga blad, vanligen enkel, temligen låg och liten, fåblomstrig och oftast flocklik 
vippa, stora, mörka holkar med breda, bredt grönkantade, trubbspetsade fjäll, klädda af 
tjocka, dels längre dels kortare glandelhår, få svarta, vanligen korta hår och glest utefter 
fjällens ryggar spridt stjernludd. På bladen och stjelkens nedre del är hårigheten ljus, af 
medellängd och temligen riklig, upptill deremot gles och mörkare. Stjernluddet är isyn- 
nerhet rikligt på bladens undersida, stjelkens bas och öfre del samt på holkskaften, hvilka 
vanligen hafva en starkt grå färg. Bladens medelnerv är ofta purpurfärgad, liksom stundom 
till större eller mindre del de yttre rosettbladen. De inre och stjelkbladen äro smala och 
mycket spetsiga, de senare, 1isynnerhet det öfversta, hvilket ofta är fästadt högt upp på 
stjelken ej sällan tätt under vippan och vanligtvis föga utveckladt, i kanten och undertill 
försedda med sparsamma eller ofta talrikare glandler. Brakteerna äro ofta gröna eller 
bredt grönkantade. Kantligulx äro oftast på utsidan rödstrimmade eller äro åtminstone 
tänderna rödpunkterade eller grönaktiga. 
I några karaktärer närmar den sig följande hybrid (H. dubiifolium) t. ex. med af- 
scende på holkarnes storlek, de olikstora glandlerna m. m., men till indumentet på stjel- 
kens öfre del och i vippan står den i närheten af föregående, från hvilken den vanligtvis 
är lätt skild genom den afvikande inflorescensen, de stora holkarne samt de hårigare, 
tjockare och spetsigare bladen. Med HH." glomeratulum är den äfven tydligt slägt och kan 
enligt lektor S. ALMQuisTt ofta vara svår att skilja från densamma. 
Inom området anträffad på (Fotland vid Visby (S. ArMmQuvist). Utom området funnen i Upland, der den 
i Mälartrakten är ytterst allmän samt i Stockholms skärgård (S. ALMQUIST); Blekinge, Karlshamn, och Småland, 
Kalmar (S. ALMQUIST). 
