98 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
B. Stolonifera. 
7. H."subprealtum (LBG.) N. P. 
H. Zizianum TavscH subsp. subprealtum LeG., N. P.1 c. p. 719. — H. subpraaltum 
Lec. Hier. Scand. exs. n. 20. — Pilosella pruinosa NorrL. Herb. Pil. Fenn. n. 82, 83. — 
Pilosella pruinosa Norrri. Adnot. de Pil. Fenn. I, p. 152. — H. praaltum -" stoloniferum 
ER NFO VS 
Caulis gracilis v. crassiusculis usque crassus erectus flexuosus, 4—10 dem. 
altus, ad medium 2—24-phyllus, inferne pilis brevibus rariusculis — sparsis hirtus 
floccis sparsis — raris obsitus, superne pilis, glandulis et floccis raris, sub anthela 
glandulis frequentioribus interdum pilis solitariis immixtis vestitus. Anthela plerumque 
umbellata raro subumbellata sublaxa, ramis fere xequantibus pedicellisque floccis sat 
densis, glandulis densiusculis — densis, sub involuero interdum pilis solitariis immixtis 
obtectis. Involucra 6,;—7,> mm. longa obscura — plwmbeo-nigricantia, breviter et 
crasse cylindrica, basi rotundata postea truncata. Squame latiuscule + acute apice 
ipso obtusiuscule + late et obscure viridi-marginate, glandulis densis — sat con- 
fertis floccis canis ubique sparsis et interdum pilis obscuris solitariis vestite. Folia 
+ glaucescenti- v. prasino-viridia siccitate facile nigricantia v. lutescentia denticulata, 
exteriora + spathulato-lingulata, intermedia lingulata — lingulato-lanceolata, interiora 
oblongo-lanceolata v. + anguste lineari-lanceolata + acuta pleraque + longe petio- 
lata, supra subnuda v. + rare stellata setulis brevibus solitariis — raris subtusque floccis 
sparsis v. raris pilis sparsis in nervo dorsali frequentioribus vestita. Folia caulina 
+ lanceolata —  lineari-lanceolata, basi dilatata + subauriculata, magis stellata. 
Calathidium sat parvum — medioere + pallide sulphureum — sulphureum. Ligule 
marginales lacerate.  Stolones breves v. elongati epige et fagella evoluta. 
Ifrågavarande form, hvilken genom sina glaucescenta blad, holkarnes form och färg 
samt habitus rätt mycket närmar sig former af H. Zizianum och H. florentinum, skiljes 
från dessa genom sin korta, fina hårbeklädnad, rikligare stjernludd, hårlösa till nästan 
hårlösa men deremot rikligt glandulösa holkar och holkskaft samt normalt flocklik vippa. 
I vippans grenar, hvilka upptill vanligen äro raka och fina, visar sig likheten med dessa 
former tydlig i den egendomligheten att de yttre, hvilka vanligen äro mera utböjda, ganska 
ofta vid basen bilda rät vinkel mot stjelken och sedan båglikt uppstiga. Till sina flesta karak- 
tärer har den dock största öfverensstämmelsen med H." glomeratulum och H.”" acradenwum, 
och påminner derjemte ofta ej så litet om de former af H.”" umbelliflorum, hos hvilka 
sparsamma hår uppträda på korgar och korgskaft. 
Formen äger ett vidsträckt utbredningsområde och i jembredd dermed visar den 
sig ej fullt likformig genom hela området. De norska formerna, hvilka på stjelkens öfre 
