KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o |5. 99 
del och ej sällan på holkarne, hvilka vanligen äro ordnade i flocklik korgställning, äga 
några få mörka hår, afvika något från de (såsom P. pruinosa af J. P. NORRLIN samman- 
fattade) finska formerna, hvilka oftare synes hafva upplöst kvastlik vippa med rakare grenar, 
liksom holkarne och stjelkens öfre del alldeles saknande hår. Deremot träffas i Upland 
och Jemtland former, intermediära såväl till habitus som karaktärer. 
Hos formerna från Östergötland och Gotland, hvilka vanligen äro större och mera 
grofväxta och derigenom få en afvikande habitus, utvecklas håren på holkarne ofta tem- 
ligen rikligt. De gotländska formerna hafva ofta äfven något längre holkar med jemförelsevis 
smalare fjäll, håren på holkarne ofta gröfre och stundom några få hår äfven på öfre delen 
af holkskaftet. Dylika individ få en viss likhet med i deras sällskap anträffade exemplar 
af H." acradenium, hvilken vanligen är lågväxtare, och erinra äfven i ganska hög grad 
om H.= glomeratulum. De i denna rigtning längst gående formerna äro ganska spar- 
samma och äro måhända att uppfatta som mellanformer eller kanske hellre som hybrida 
bildningar. 
För öfrigt äro de gotländska formerna förnämligast blott genom sin gröfre växt 
och deraf framkallade främmande utseende afvikande från den typiska fastlandsformen. 
Anträffad på följande ställen: Östergötland, Norrköping (stud. BERGVALL enl. ex. i LÖNNR. herb.) Gryt 
socken, Gräsmarö, en form, afvikande genom ovanligt naken vippa (N. C. KINDBERG). Gotland, der den är 
mycket allmän i norra och mellersta delen såsom Lärbro socken, Angelbos; Hau i Fleringe; Lummelund; Visby, 
Mysvälde; Bro (allt enligt S. ALMmQuist); Hejde (FR. E. ÅLFVENGREN); Nors, Lunderhage och Bläse i Fleringe; 
Sanda socken i skog mellan Klintehamn och Vestergarn; Bunge socken, mellan Stux och hafvet; Rute socken i 
lund mellan Gerungs och Risungs, Vidangen nära Koparfve; Klinte socken på berg vid kyrkan, Valla, Rubbiens 
och Sicklings; Fröjels socken i skogsbacke mellan Klintehamn och Fröjel (allt enl. K. J. LÖNNROTH). Småland, 
Kalmar, vallmuren vid gamla Ölandsbron (M. LÖNNROTH). 
Former med stjelkens öfre del och holkar rikligare håriga ha träffats på Gotland i Klinte socken vid 
Valla, Hyddan och Sicklings; Rute socken, Vidangen (K. J. LÖNNROTH). 
Utom området är H.”" subprealtum derjemte anträffad i Vermland (LAGERSTEDT), Nerike (A. CALLMÉ), 
Upland flerestädes och Södermanland, Österhaninge socken (S. ALMQuIST); Gestrikland, Åmot och Ockelbo (S. 
ALMQUIST) samt Jemtland, Dufed (E. ADLERZ). 
3. H." tenerescens NORRL. 
H. tenerescens NorkrL., Bidr. till Hier. FI. i skand. halföns mellersta delar, 1888, 
SYROR HN JEPESPNORREINAF Eller: fexstun:1d0. sn ERSTA S VEr9 (ER: cymosum vd; dubium 
ER. Nov.). — Damrst. Hier. exs. fasc. I, n. 28, 29. 
Caulis sat gracilis — crassiusculus erectus, 2,,—6 dem. altus, infra medium 
1—2 (—3)-phyllus, inferne pilis perbrevibus sparsis — sat densis pubescens et glan- 
dulis raris foccis sparsis — densiusculis obsitus, superne sepe coloratus glandulis 
sparsis floccis et pilis raris vestitus, infra anthelam sat conferte glandulosus densius 
Hoccosus et interdum pilis longioribus obscuris raris — sparsis obsitus. Anthela + 
