KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o |5. 101 
synes endast vara individuella variationer, om också i någon mån framkallade af stånd- 
orten och expositionen (bar, solbelyst grusmark). 
Har i Sverige en vidsträckt utbredning och uppträder traktvis i rikt individantal. 
Inom området anträffad på följande ställen: Östergötland Linköpingstrakten allmän; S:t Lars, Vidingsjö 
och Blästad; Landeryd socken (af mig); Vist socken, Stafsäter (N. C. KINDBERG); Vreta socken, Berg och 
Brunneby, ymnig (af mig); Husbyfjöl (P. DE LAVAL); Oppeby socken, Drabo (af mig); Åtvid socken, Åtvidaberg 
(N. C. KInNDBERG); Väderstad socken, Lindekullen; Omberg, Stocklycke och Dagsmosse (af mig). Småland, 
Kalmar vallmuren vid gamla Ölandsbron (M. LÖNNROTH); Skärstad socken (V. ANDERSSON); Skatelöf socken, 
Vevik (G. E. HYLTEN-CAVALLIUS); Urshult, Svikön (G. E. HYLTEN-CAVALLIUS); Dalhems socken, Emtöholm (K. 
J. LÖNNROTH); Karlslunda socken, Idehult (P. HreBErRTt); Grenna (A. W. LunpD); Vestervik (A. LUND). Öland 
Borgholm (S. AL MQuist); Kolstad (C. O. U. MONTELIN). Gotland, Bro socken flerestädes (K. N. BERG, S. ALM- 
Quist); Visby, Kalkheden (K. J. LÖNNROTH); Rute socken, Koparfve och Vidangen (K. J. LÖNNROTH); Hejde 
(FR. E. ÅHLFVENGREN); Tingstäde (S. ALMQUIST). 
Utom området, der den synes mer eller mindre allmän ända från VWVesterbotten (Piteå, Skellefteå) till 
Jemtland och Gestrikland (S. ALMQUIST) äfven anträffad i Upland, Gottsunda (F. AHLBERG) och Djurö (S. 
ALMQUIST); Dalarne, Venjans socken (K. P. HÄGERSTRÖM) samt Vestergötland, Sjögestad (J. TIMANDER). 
Ofvannämnda hårigare former äro oftare funna på Gotland, Visby såsom Myrvälde m. fl. ställen (S. 
ALMQUIST); Stockholms skärgård Djurö (S. ALMQUIST) i Jemtland samt i Skåne vid Ramsätra (ScHEUTZ). 
H. vacillans Norr. (Bidr. p. 57) står i vissa afseenden emellan denna och följande. 
9. H.” chetophorum n. subsp. 
Caulis altus ad 6 dem. longus crassiusculus erectus, ad medium 2—3-phyllus, 
inferne setulis firmis horizontalibus sat densis hispidus mediocriter v. sat dense floc- 
cosus, superne setulis et glandulis sparsis — densiusculis scaber et floccis sparsis — 
densiusculis vestitus, infra anthelam dense et inequaliter glandulosus et pilis obscuris 
longis solitariis Vv. sparsis obsitus, sat floccosus. Anthela + umbellata vy. (cult.) sub- 
paniculata sat laxa, ramis superantibus pedicellisque inferne sparse superne densius 
floccosis, glandulis confertis — creberrimis parvis cerinis longioribus nigris immixtis 
pilis obscuris longis sparsis superne densioribus vestitus. Folia fere ut in precedente 
sed latiora sxepius paullum dentata ubique setulis longioribus sat dense obtecta sparsim 
— densiuscule floccosa. Folia cauwlina + floccosa densius setulosa marginibus sparsim 
glandulosa. Stolones longi graciles colorati foliis parvis (cult. longioribus) instructi. 
Calathidium mediocre luteum. Ligule marginales + lacerate. 
Väl skild från föregående, hvilken den habituelt alldeles liknar, genom öfverallt 
längre, styfvare och borstlik hårighet, hvilken på stjelkens öfre del och i vippan är mör- 
kare, tjockare holkar samt bredare blad. Odlade bibehålla båda sina skiljaktiga karaktärer 
och förändras endast i kvantitativt hänseende. 
Hittills är denna form endast funnen i Östergötland, S:t Lars socken, Ryd, der den förekom spridd till 
rikligt på dikeskanter och gräslindor. 
