106 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
a. genuinum n. forma. 
Denna form närmar sig mest af alla 1 anseende till stjelkens och bladens beklädnad 
och isynnerhet till habitus AH. asciadium. Med denna har den gemensamt de temligen 
smala, spetsiga bladen och de lifligt färgade spetsbladiga och mjukhåriga stolonerna, nor- 
malt inrullade ligule m. m. Om denna påminna äfven holkarnes och skaftens beklädnad 
af olikstora glandler och mörka, temligen långa hår. Från densamma afviker den dock, 
såsom ofvan är nämdt i flera vigtiga karaktärer, såsom de smala holkarne med smalare 
och ofta ganska spetsiga fjäll, rikligare hårighet upptill och svagare på växtens nedre del 
m. m. Stjernluddet är på holkskaften och stjelkens öfre del tätt, men för öfrigt glest eller 
sparsamt. Stjelken är vanligtvis upptill och vid basen lifligt kolorerad. 
Anträftad flerestädes på Gotland, såsom vid Lärbro, der den är ytterst allmän; Lokrum samt Etelhem 
(S. ALMQUIST). ; 
b. longipilum n. forma. 
Påminner rätt mycket till bladens, isynnerhet de yttres, form, och deras samt stjel- 
kens beklädnad af glesa, långa, men ej så styfva borsthår om H. >" Westoot. 
De yttre bladen äro oftast spadlika till tunglika, rundtrubbiga och ofta korta, de 
mellersta och inre tunglikt till jembredt lancettlika, temligen spetsiga, vågbräddade, långa, 
det näst innersta vanligen längst, undertill nästan endast på medelnerven stjernhåriga, 
ofvan nakna. Stjelkbladet mer eller mindre skarpt och långt spetsadt, på undersidan 
rikligare stjernhårigt. Holkskaften äro glesare glandelhåriga än hos föregående med blott 
enstaka mörkare hår och de något bredare och ofta större holkarne hafva längre och glesare 
hårighet. För öfrigt som föregående. 
Jemte öfvergångar till h. f. är den påträfiad vid Lärbro (S. ALMmQuist). Äfven funnen vid Snäckers 
(SKÅNBERG), Hau (S. ALMQUIST) och Lunderhage (0. JUEL) samt Lummelunds träsk (K. JOHANSSON). 
c. densipilum n. forma. 
Pilis foliorum caulisque longioribus et in tota planta densioribus a preecedentibus 
diversum. Folia caulina 2—3 basi awviculato-dilatata spe subamplectentia, ad me- 
dium seepius conspicue contracta. Involuera minora et latiora xque ac pedicellis 
densius pilosa magisque foccosa. Habitu conspicue ad HH." ancipitem et H." sub- 
gotlandicum accedens. 
Habituelt närmar sig denna form rätt betydligt H." anceps och H." subgotlandicum, 
men äfven bladformen, isynnerhet stjelkbladens, påminner om den hos Florentina. Liksom 
hos dessa senare äro stjelkbladen oftast vid eller nedom midten hopdragna och derefter 
mer eller mindre utvidgade och derpå ända till den breda mer eller mindre halft om- 
fattande basen nästan jembreda. Holkarne äro oftast mindre än hos föregående, breda i 
förhållande till längden, ljusare, klädda af finare, tätare hår och små glandler samt ofta, 
isynnerhet vid basen, rikligare stjernludd. Fjällen äro smalare, bredare blekkantade. 
