KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o Å5. 113 
coloratus, setis sparsis — densiusculis, floccis raris — sparsis, sub anthela pilis 
obscurioribus sparsioribus, foccis frequentioribus et glandulis raris obtectus. Anthela 
paniculata, polycephala + contracta, sxepius v. postea sublaxa, ramis superioribus 
approximatis, inferioribus distantibus strictis, acladio 3—15 mm. longo, pedicellis 
brevibus fuscis sparsim (inferne) — sat dense canofloccosis pilis nullis — sparsis 
(in pedicellis sepe frequentioribus) et glandulis sparsis obtectis. Involucrum ec. T=7,5 
mm. longum ovato-cylindricum, basi postea rotundata, obscurum. Squame angustae 
acute, obscurg anguste pallido-marginate, floccis sparsis — densiusculis ad basin 
exteriarum sat densis, glandulis minutis densiusculis et pilis v. setis sparsis — medio- 
cribus parvis — sat longis vestite. Folia rosularia glaucescentia firma, exteriora 
+ lingulata, interiora + anguste lanceolata — lineari-lanceolata acuta sat late petio- 
lata, supra pilis raris — nullis, subtus raris marginibusque et in nervo dorsali sparsis 
— sat densis obtecta et floccis in costa marginibusque sparsis vestita. Folia caulina 
linearia, basi sat lata affixa, subtus sparsim in nervo dorsali densius stellata, sparsim 
setifera. Calathidium sat luteum, paullo radians. ZLigule nec tubulose nec laceratee, 
dentibus nigropunctatis. 
Framförallt utmärkt från närstående genom ganska tätt stjernhåriga, gråa inflore- 
scensgrenar (isynnerhet holkskaften), rikligt stjernludd på holkarnes bas, men sparsamt på 
fjällen, och på stjelken nästan ända till basen samt på bladens medelnery och kanter, 
synnerligast på stjelkbladen, mer eller mindre spridda stjernhår. Från följande, från 
hvilken den stundom är svår att skilja, igenkännes den genom, isynnerhet på holkskaft 
och holkar, rikligare utvecklade stjernhår, på bladen och stjelkens nedre del styfvare och 
och talrikare samt vanligen längre hårighet, mera högväxt och mångbladig stjelk sarat 
något gröfre korgar i glesare, mångblomstrigare vippa. Varierar rätt betydligt till hårighet 
och allmänna utseendet. Tvenne mera markerade variationer, men hvilka sannolikt utan 
gräns torde öfvergå i hvarandra, synes förekomma. Den ena är spädare till växten med 
rosettbladens bas mera afsmalnande, något glesare borsthårig, isynnerhet upptill, samt har 
smärre korgar på finare, mera utspärrade grenar. Den andra är gröfre, längre och rik- 
ligare borsthårig äfven 1 vippan, som har mera upprätta, gröfre grenar och något större, 
tjockare korgar, samt är fåblomstrigare. Bladen hos denna senare form är oftast lineära 
eller jembredt lancettlika med breda, vingade skaft och hafva i kanterna och på medelnerven 
utspärrad och tätare hårighet. Stjernluddet varierar äfven i riklighet, isynnerhet på  ört- 
ståndet. Än uppträda stjernhåren ytterst glest på stjelken och endast sparsamt på bladens 
medelnerv och i kanterna, än äro de rikligare förhanden vid stjelkbasen och spridda på 
bladens undersida. Stjelkbladen äro nästan alltid glest stjernhåriga på hela undersidan. 
Oftare än föregående utvecklar denna form flageller, hvilka i början äro snedt uppstigande 
ett längre eller kortare stycke och derpå böja sig bågformigt mot marken och sedan äro 
nästan tvärt uppstigande. Då de först anläggas, ha de utseende af skaftade rosetter. 
Blommorna hos denna form äro aldrig tubulösa, men väl något stylösa, ganska mörkt gula 
till citrongula, i tändernas spetsar svartpunkterade. 
Anträffad rikligt på Gotland vid Hau (S. ALMmQuist) och Hessle i Fleringe (O. JuEL och K. J. LÖNN- 
ROTH), mellan Bläse och Lunderhage i fuktig äng (K. J. LÖNNROTH, K. JOHANSSON) 
K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band. 23. N:o 15. 15 
