114 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 
5. H.” gotlandicum FR. 
Pilos. hyperborea var. gotlandica Fr. Hier. Eur. exs. Suppl. n. 32.' 
Rlizoma breve ecrassiusculum rosuliferum. Caulis 15—25 mm. altus gracilis, 
inferne 1 (—2) folius, sparsim setosus (setis 1—1,5 mm. longis) nudus, superne glaber 
— subglaber v. setis raris obsitus et glandulis solitariis sub anthela raris vestitus, 
efloccosus V. superne rare stellatus. Anthela + contracta, postea latiora paniculata 
simplex — subcomposita sat determinata, ramis tenuibus subfiliformibus strictissimis 
suberectis zxequantibus, acladio 4—6 mm. longo pedicellisque brevibus sparsim — den- 
siuscule floccosis et pilis nullis v. sparsis firmis, in pedicellis sepius evolutis et passim 
congestis, glandulis nullis — raris, superne sparsis vestitis. Involucrum 6—7 mm. 
longum sat crassum cylindricum basi + rotundata, defloratum ventricosum medio 
haud constrictum, obscurum — nigrum. Squame sat late in apicem obtusiusculum 
cito attenuate, dorso lato obscuro fere immarginate v. anguste viridi-marginatee, 
floccis raris — sparsis Vv. in exterioribus densiusculis, pilis nullis v. raris — sparsis 
tenellis sat obscuris et glandulis minutis sat crassis densis — sat confertis v. den- 
siusculis vestite. Folia rosularia sat obscure glauca, exteriora + rotundato — ovato- 
spathulata sparsim et sat longe setosa, intermedia + lingulata — lingulato-lanceolata, 
interiora + lanceolata — linearia acuta, supra subglabra in marginibus praecipue basin 
versus et in nervo dorsali setis sparsis — mediocribus brevibus obtecta, nuda. 
Folium caulinum lineare cuspidatum subglabrum, in neryvo dorsali rarissime stellatum. 
Calathidium 15—17 mm. D. luteum. ZLigule nec tubulose nec lacerate, dentibus 
apice + nigro-punctatis. 
Denna vackra form, hvilken E. Fries förde som varietet till H. hyperboreum, har 
onekligen många likheter med denna, exempelvis den låga, spensliga stjelken, de små 
holkarne med trubbade fjäll m. m., och står otvifvelaktigt på gränsen mot denna art, 
hvilken, såsom N. P. visat, intar en sjelfständig ställning till H. florentinum. TI alla sina 
förnämligare karaktärer och i habitus visar sig dock H.” gotlandicum tillhöra denna senare 
hufvudart. Framförallt är den utmärkt genom sin låga växt och spensliga stjelk, hvilken 
liksom de flesta bladen är nästan glatt eller glest och kort borsthårig. Från föregående 
form är den skild utom genom nyssnämda karaktärer äfven genom saknad af stjernludd 
på örtståndet, eller hvilket undantagsvis sparsamt anträffas på rosettbladen, men vanligen 
endast sparsamt på stjelkbladets ryggnerv, glesare stjernhårighet på holkar och holkskaft 
och endast vid basen 1-, sällan 2-bladig stjelk. Från H.”" Westooi och "+ albidobracteum, 
med hvilka den har gemensamt den egendomliga utbildningen af bladrosetten med breda, 
I De hit af N. P. förda exemplaren i Herb. Norm. XIII, n. 9, tillhöra H. auriculinum ALMQU. Under 
samma nummer ligger äfven en form, hvilken närmast tillhör H. macranthelum N. P. 
