KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o |Å5. 115 
korta yttre och smala, långa inre blad, liksom från AH." Almquistui är den utom i habitus 
bland annat lätt skild genom sina smd korgar, täta vippa och mera stjernludna in- 
florescensgrenar. i 
De yttre vid blomningen oftast kvarsittande rosettbladen tillhöra sannolikt en före- 
gående år utbildad bladrosett och utmärka sig utom genom sin form från de öfriga bladen 
särskildt genom sin rikligare och oftast mycket långa hårighet på öfre sidan och i kan- 
terna. Stundom kvarsitta endast de inre på våren utvecklade rosettbladen. Ytterst späda 
exemplar hafva stundom samma egendomliga glesa vippa med fina grenar och små, späda 
holkar med nedlöpande holkbas som hos H. hyperboreum”. Särskildt påminna de i habitus 
om en glatt, till denna senare art hörande form, tagen i Lule Lappmark, Waiwanenlaki, 
af K. P. HäÄGERSTRÖM, och äro af intresse såsom belysande slägtskapen mellan AH. floren- 
tinum och nyssnämda art. H.” gotlandicum är säkerligen äfven nära slägt med H." Westooi. 
Liksom denna växer den mera sumpigt än de öfriga. 
Anträffad på Gotland vid Hau (först af O. WEstöö, sedan af S. ALMQUIST) ymnig och vid Hessle i 
Fleringe (M. M. FLoDERUS 1855). 
Mellanformer mellan Prealtina och Cymosina samt Pilosellina. 
Af dessa står H. Zizianum mellan H. cymosum och H. florentinum. H. poliodernum 
står å ena sidan 1 några former närmare H. macranthelum samt gränsar å andra sidan 
till H. montanum och H. florentinum. 
Hvad de svenska formerna af H. montanum beträffar, närma de sig i flera afseenden 
Pilosellina mera än 1 allmänhet öfriga former af denna art, hvilka synes stå närmare HH. 
florentinum. Former såsom H. poliodermum, H. adriaticum N. P. och H. venetianum N. 
P. äro att anse som olika öfvergångsformer mellan H. Pilosella och H. florentinum. 
H. ZIZIANUM Tauscr. 
Hit föres i enlighet med NäGeEri & PETER l. c. en del mellanformer mellan H. floren- 
tinum och H. cymosum, hvilka ej stå dessa båda hufvudarter så nära att de kunna in- 
ordnas under någon af dem. Arten synes mig med den omfattning N. P. gifva densamma 
! Ehuru denna art står så nära H.X gotlandicum, att man stundom vore frestad att tvifla på deras verkliga 
skilnad, äga de dock följande alltid konstanta olikheter. Stjernluddet är på holkskaften och inflorescensgrenarne 
hos den förra ytterst glest; vanligen uppträder det endast i spridda hår och försvinner i eller straxt under vippan; 
hos den senare är det deremot mycket tätare och genast märkbart samt är regelbundet spridt till och stundom 
äfven på öfversta stjelkbladet. Holkfjällen hos den första äro breda och föga afsmalnande i en temligen bred, 
trubbad och något rundad, ofta färgad spets, hos den senare från bred bas hastigt hopdragna i en smal, trubbad 
ofärgad spets. 
