KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:o |Å5. 123 
abrupte in folia summa squamiformia abeuntia, dorso dense floccosa ceterum sparsius 
setigera cuspidata. Calathidiwm parvum subsulphureo-luteum, ad 16 mm. D. Ligula 
marginales haud laceratae, dentibus szepe rubropicte v. viridi-punctatee. 
Denna utmärkt vackra form, hvilken på Gotland först upptäcktes af K. J. LÖNNROTH, 
är ganska nära beslägtad med föregående, från hvilken den är lätt skild genom sin öfverallt 
äfven på vippgrenar och holkar tätare och mera borstlika hårighet, flera stjelkblad, smalare 
rosettblad af lifligt och ej så blekt glaucescent färg med något mindre framträdande 
stjernludd, nästan total saknad af glandler på stjelken, men deremot rikligare glandler 
bland de tätare och långa borsthåren på holkar och skaft samt mindre starkt stjernludna 
fjäll, isynnerhet i de grönaktigt glaucescenta kanterna. 
Ligulxe hafva ungefär samma färg som föregående, men äro endast på sin höjd fär- 
gade i sjelfva tändernas spetsar, ej med en mer eller mindre nedlöpande violettfärgad 
strimma. 
Såsom K. J. LÖNNROTH, anf. st. sid. 68, påpekat, är denna form med all sannolikhet 
H. fallax Fr. Symb. p. 37, hvars beskrifning i allt utom med afseende på stjelkbladens antal 
passar väl in på ifrågavarande form. Afvikelsen med afseende på stjelkbladens antal är 
dock att tillmäta mindre vigt, då äfven andra gotländska former af skilda arter ofta ten- 
dera att bli flerbladigare än former från fastlandet och för öfrigt stjelkens bladrikedom 
hos många arter synes variera inom temligen vida gränser alltefter ståndorten och årstiden. 
I Symb. jemför Frirs den med H. prealtum Vinr. och i Summa Veg. Scand. p. 
532 jemför han samma form till holkarne med H. ecltoides LUMN., men ställer den dock 
i närheten af den förra. 
På Gotland är denna form funnen i Fleringe socken, fuktig äng mellan Bläse och Lunderhage (K. J. 
LÖNNROTH och K. JOHANSSON) och vid Hau (G. LAGERHEIM och S. ALMQUIST), på senare stället på en inskränkt 
lokal ymnig. Af E. Fries uppgifves den i Symb. från skogsängar i Blekinge flerestädes, såsom vid Mörrum. 
H. MONTANUM N. P. 
Under detta namn urskilja N. P. (1. ce. p. 681) en grupp Piloselloider, hvilka de 
uppfatta såsom en mellanart mellan H. Pilosella, H. florentinum och H. collinum (= H. 
pratense TAUsCH. p. p. & AUCTT.). 
Hvad den gotländska hithörande H.7 dichotomum och närstående former beträffar, 
synes de mig snarare, såsom genom saknaden af stoloner, de breda och (yttre) lösa fjällen 
m. m. ansluta sig till H. Peleterianum + sabulosorum. Äfven i habitus finnes mycket som 
talar för att H. montanum genetist ligger emellan denna senare och H. florentinum. MHit- 
hörande former kunna då anses som kvarlefvande och delvis modifierade rester af furkata 
urformer, hvarur sedermera å ena sidan Pilosellina, å andra sidan Prealtina utbildat sig. 
Dessutom framträder ännu mera tydligt deras slägtskap med 7. poliodermum, hvilken är 
att uppfatta som en direkt mellanart mellan H. Pilosella och H. florentinum, men hvilken 
