KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 56. NIO 6. 19 



stycken af rör: en jämförelse mellan denna bild och en storklumpig siktrest (e), från 

 Förhultsjön, torde utan vidare fastslå sammanhanget mellan dessa bägge sistnämnda 

 bildningar. Och öfverallt ser man här (a, b, e) också de finare småklumpar, hvaraf 

 rören till väsentlig del uppbyggas och hvilka koprogena bildningar vid den följande 

 diskussionen om slamningsprof af gyttjor komma att spela en högst afsevärd roll. Bil- 

 derna c och d visa bägge en tradig siktrest; den ena (c) från Nedre Hytt järn 

 är i första hand karakteriserad af Sphagnum-bl&d, den andra (d), från Södra Skärsjön 

 (i motsats till alla de andra en litoral bildning!), däremot väsentligen genom väfnads- 

 fragment af annat ursprung. 



Som en sammanfattning af denna orienterande öfversikt öfver sötvattnets sikt- 

 rester från den pelagiska regionens af lagringar torde jag kunna anföra, att den van- 

 ligaste typen i mera kalkrika småsjöar i allmänhet är en relativt obetydlig, af väf- 

 nadsfragment och koprogena bildningar af olika art bestående rest. En mycket rik- 

 lig bottenfauna föranleder en ökad halt af de sistnämnda. I urbergsvatten tilltaga 

 emellertid desamma trots den här mycket obetydliga bottenfaunan afgjordt i be- 

 tydelse och i en brun, rödbrun eller svart, höggradigt resistentifierad form, för att i 

 sina mest utpräglade fall ge upphof till de karakteristiska siktrester, med hvilka vi 

 i det föregående gjort bekantskap — de af rör resp. storklumpar uppbyggda — och 

 hvilka utgöra en ofta mycket väsentlig del af dessa regioners gyttje- eller dybild- 

 ningar öfverhufvudtaget. 



Siktrestens allmänna fysionomi bör under alla omständigheter närmare fast- 

 ställas på ort och ställe; ty många strukturbilder — bl. a. mindre väl resisten- 

 tifierade typer — tåla hvarken konservering eller transport. Äfven vid den 

 laboratorietekniska bearbetningen af materialet komma emellertid siktresternas förhål- 

 landen ytterligare på tal med hänsyn till vissa mikrokemiska egenheter o. s. v., för 

 h vilket i det följande skall närmare redogöras. 



2. Laboratoriearbetet. 

 Arbetsmetoder. — Terminologiska utredningar. 



Den planktologiska undersökningen är tydligen i hvad håfplankton be- 

 träffar af nog så enkel natur : en katalogisering af prof vens innehåll. För att därvid 

 omöjliggöra ett förbiseende af på våtprof ofta svårt påvisbara bildningar — vissa 

 Mallomonas-Tester, Rhizosolenier o. s. v. — arbetar jag städse med två parallella pre- 

 parat: ett vått, i formalinhaltigt vatten, och ett torrt. Resultatet af de bägge prof - 

 vens undersökning sammanställes så till en allmän karakteristik — ett arbete, som 

 måste företagas med en viss urskiljning så till vida, att ej alla möjliga errata former 

 medtagas, h varigenom en oriktig uppfattning om de förefintliga associationernas all- 

 männa fysionomi lätt grundlägges. Reflexionen kan synas öfverflödig, men den 

 föreliggande planktologiska litteraturen torde dessvärre i en anmärkningsvärd utsträck- 



