36 EINAR NAUMANN, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER FYTOPLANKTON. 



hinnsidan af ett vanligt gasljuspapper placerade preparatet (vare sig monteradt på 

 objektglas eller fördeladt i en petriskål) med en vanlig metalltrådlampa, ehuru med 

 vidtagande af vissa anordningar till det alltför öfverflödiga sidoljusets ändamålsenliga 

 bortbländning. Tekniken ifråga — jfr närmare min hithörande skrift härom af 1917 — 

 gestaltar sig alltså synnerligen enkel och är i sin användning både snabb och billig. 

 Den synes mig därför utan vidare kunna anbefallas äfven för våra uppgifter, sikt- 

 och slamningsresternas fotografiska framställning. Som exempel på härmed ernådda 

 resultat hänvisar jag till de på pl. 1 reproducerade bilderna, till h vilkas närmare 

 diskussion, i livad slamningsresterna angår, jag längre fram återkommer. 



För ett närmare studium af slamningsresternas beskaffenhet syntes mig emel- 

 lertid äfven dess mikrofotografiska framställning synnerligen önskvärd, så mycket 

 mera som det här ofta måste bli fråga om jämförande mätningar, hvilka enligt erfa- 

 renheten med större fördel utföras på fotografiska resp. projektiva bilder än på pre- 

 paratet själft. Den mera genomförda tillämpningen af en mikrofotografi på vanligt sätt 

 skulle emellertid, som lätt inses, här snart gestalta sig alltför dyrbar. Jag har därför 

 principiellt undvikit densamma för dessa uppgifter och i stället tillämpat den af mig 

 förut (1. c. 1915: a) närmare diskuterade mikrofotografiska metoden med användning 

 af gasljuspapper i stället för plåt. Då densamma fungerar med synnerlig preci- 

 sion upp till en förstoring af åtminstone 100 gånger har jag också med stor fördel 

 kunnat tillämpa den vid denna afdelning af de slambiologiska studierna, då de näm- 

 ligen icke kräfva en högre förstoring än allra högst 25 ggr. Däremot har jag tyvärr 

 sett mig nödsakad att alldeles utesluta denna enkla och i sin tillämpning lika presta- 

 tionskraftiga som prisbilliga metod vid de förut diskuterade, mera detaljerade studi- 

 erna öfver gyttjans mikrofysionomi — därtill dels tvingad genom de här erforderliga 

 högförstoringarna, dels också af nödvändigheten att framlägga ett på detta område 

 likartadt illustrationsmaterial. Icke heller har den af mig förut beskrifna metoden 

 (1. c. 1915: b) för en mikrofotografi i direkt positiva bilder kunnat komma till an- 

 vändning vid dessa arbeten, bl. a. då jag dessvärre icke disponerat öfver en för dessa 

 uppgifter på samma gång tillräckligt intensiv och konstant ljuskälla. Jag hoppas 

 emellertid längre fram kunna återkomma till dessa tekniska frågor, hvilka för öfrigt 

 — med hänsyn till undersökningsmetodernas af tids- och kostnadssynpunkter bero- 

 ende tillämplighet — ingalunda sakna sin betydelse för arbetets planmässiga och 

 lugna fortgång. 



Slamningsresten synes vara en hitintills ganska obeaktad realitet. Trybom 

 har visserligen genom sina »vaskprof» uppmärksammat densamma; men Wesenberg- 

 Lund synes, lika så litet som någon följande forskare på området, ha arbetat med 

 en slamning. Ej heller Sv. Ekman talar någonstädes om af honom verkställda 

 slamningsprof af gyttjan. Han meddelar emellertid (1. c. 1915, p. 191 — 194) ganska ut- 

 förliga upplysningar äfven om de i densamma påträffade gröfre bildningar af sådan 

 typ, som jag för min del väsentligen studerat med användning af slamningsprof. 

 Dessa representeras förutom af sand och grus äfvensom hopkittade lerbildningar 

 väsentligen af exkrementklumpar af olika djur (med en bredd växlande mellan 

 0,8 och 0,2 mm och af en längd upp till 1 mm) ; enligt Sv. Ekman's uppfattning torde 



