38 EINAR NAUMANN, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER FYTOPLANKTON. 



II. De pelagiska attagringarnas slamuingsrester. 



Här dominera af de biogena bildningarna exkrementklumparna alldeles. 

 Grus och sand saknas fullkomligt — åtminstone i smärre vatten resp. i sådana, 

 där tilloppen icke äro af en alldeles dominerande betydelse. Äfvenledes halten af 

 växtväfnader lika såväl som — där sådana möjliga — organogena kalkaflagringar 

 är i allmänhet här högst afsevärdt reducerad. Vi ha alltså i detta fall väsentligen 

 att räkna med följande biogena typer 1 : 



1. Den af småklumar bildade slamningsresten — i dess rödbruna form ett ytterst 

 påfallande karakteristikon för många urbergsvatten. Uppträder dock sällan absolut ren 

 utan i allmänhet något, om också obetydligt, kombinerad med rör och storklumpar. 

 Möjligen är det förjärnade bildningar af denna natur, som ibland uppföras af Try- 

 bom som små limonitkorn. Jfr närmare i ett flertal af hans talrika sjöbeskrifningar. 



2. Den väsentligen af rör — därjämte stor- och småklumpar — bestående 

 slamninsresten. — Har redan utförligen och vid flera tillfällen skildrats af Trybom i 

 hans detaljerade och omsorgsfulla analysprotokoll. 



3. Den väsentligen af storklumpar — därjämte rör och småklumpar — be- 

 stående slamningsresten. 



4. Den väsentligen af väfnadsfragment bestående slamningsresten. — Repre- 

 senterar egentligen en litoral bildningstyp, men erbjuder framförallt i sådana sjöar, 

 hvilka synas stå på ett öfvergångsstadium mellan gyttje- och dybildning, en viss ten- 

 dens till spridning äfven ut öfver den pelagiska regionens områden. 



En del af dessa slamningsrester — särskildt de större elementen — erbjuda tyd- 

 ligen väsentligen samma bild, som de siktrester, hvilka jag afbildat på taflan 1 fig. 1 

 och 2. Dessa typerna återfinnas i viss mån också bland de pelagiska gyttjornas slam- 

 ningsrester, om ock småklumparnas inslag i dessa formationsbilder är mera påfal- 

 lande — en omständighet, som utan vidare framgår ur en jämförelse mellan bilderna 

 Pl. 1, fig. 1 b (Hemtjärn s-rest) 2 och Pl. 1, fig. 3 a (d:o sl-rest). 2 Fig. 3 af 

 Pl. 1 har jag uteslutande reserverat för en framställning af de småklumpiga slam- 

 resternas fysionomi; här möter oss först (a) Hemtjärns blandningstyp med rör och 

 småklumpar, så (b) en synnerligen typiskt småklumpig siktrest från en af Kloten- 

 områdets dock i det följande icke närmare medtagna större sjöar; man observere 

 den karakteristiska inblandningen af enstaka rör och storklumpar. Bilderna c och 

 och d från respektive Barken och en större småländsk sjö representera goda exem- 



1 Som en teoretisk möjlighet finuer jag mig böra hänvisa pä det fullt tänkbara af en genom Holopcdium- 

 kulor i viss mån dominerad slamnings- (resp. sikt-) rest. Holopedium representerar nämligen framförallt inom 

 Aneboda-området en synnerligen karakteristisk zooplanktonform. Jag hade därför också väntat mig att finna några 

 genom dess lämningar karakteriserade bottenaflagringar; men något dylikt har jag ännu icke sett. Så mycket 

 mer påfallande, som Sv. Ekman visat, att Ilolopcdium-kvXor äfven på djupvatten bottenfällas och sedan represen- 

 tera en i hvarje fall som helst något så när permanent aflagring. 



* På detta sätt betecknar jag korteligen siktresten; slam-restcn förkortas till sl-rest. Med c-rest (jfr 

 den speciella afdelningen) afser jag däremot den ur vattnet på förut beskrifvet sätt vunna centrifugresten. 



