40 EINAR NAUMANN, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER FYTOPLANKTON. 



* 



liggande lågproduktion m. h. t. bottenfaunan äfvensom vid hög planktonproduktion resp. 

 inom dysjöar med ett osedvanligt rikt tillskott af i vattnet utflockade humuskolloider. 

 B. De gröfre aflagringarna: den finare detritus af en mindre betydelse. 

 Allt efter områdets geologiska beskaffenhet varierar färgen äfven här; och på 

 likartadt sätt, som i föregående fall. Vi erhålla här följande undertyper. 



1. Af lagringarnas grofva struktur förorsakas väsentligen af enhöggradig halt af 

 väfnadsf ragment. 



a) Kalkrikare sjöar med en öfverdrivet riklig litoral växtlighet. 



b) Urbergsvatten, ofta med omgifvande mossar o. s. v., merendels i deciderad 

 öfvergång till dysjöns typ. 



2. Aflagringens gröfre struktur förorsakas väsentligen af en i exkrementklumpar 

 öfverförd detritus. I mera näringsrika vatten utan vidare tecken på en synnerligen riklig 

 bottenfauna; inom det kalkfattiga urbergets regioner däremot oftast endast en indi- 

 kator på den här karaktäristiska resistentifieringsprocessen; jfr sid. 17. 



II. Den litorala regionens slamaflagringar. 



Här uppträda väsentligen samma typer, ehuru de gröfre aflagringarna tydligen 

 med hänsyn till sedimentens moderformation här i allmänhet, öfverväga. Som ett 

 påfallande karakteristikon för många af litoralzonens sedimenttyper tillkommer emel- 

 lertid en mera afsevärd halt af finare sand och andra minerogena bildningar, hvari- 

 genotn de ofta nog utan vidare kunna åtskiljas från den pelagiska regionens aflag- 

 ringar i dessa smärre vatten. För många urbergsvattens vidkommande därtill 

 smärre limonitbildningar af olika art. 



Som en fotografisk demonstration till de begrepp, hvilka i den följande spe- 

 ciella framställningen städse återkomma, har jag redan här funnit mig inledningsvis 

 böra meddela en serie mikrofotografier af olika gyttje- och dytyper resp. deras slam- 

 ningsrester. Sålunda har jag å fig. 3 vid en förstoring af 20 ggr först afbildat en 

 gyttja af icke särskildt grof struktur från en typisk urbergssjö, Stråken 1 vid Ane- 

 boda. Som man ser, dominerar här den lösa detritus (de oregelbundna flockarna) 

 jämsides med småklumpar; väfnadsf ragment saknas alldeles — en omständighet, 

 som för öfrigt är själfklar med hänsyn till sjöns i den speciella af delningen när- 

 mare beskrifna beskaffenhet. Däremot afteckna sig en del exkrementklumpar resp. 

 rörfragment skarpt mot fondens finflockiga detritus; halten af de förstnämnda bild- 

 ningarna är dock i verkligheten något större, än hvad den här reproducerade bilden, 

 tagen efter ett något sönderfallet, formalinkonserverat prof, visar. Slammas nu 

 denna gyttja, så erhålles en mycket karakteristisk bild af en genom bottenfaunan 

 ganska väl koncentrerad detritus: dock mest rörfragment (på fotografi i allmänhet 

 representerade af kantiga, oregelbundna bildningar) och mindre af intakta exkre- 

 mentklumpar (på fotografi städse representerade af regelbundet skarpt markerade 

 ovala cylinderformiga bildningar); se fig. 4. Det synes mig, som möjliggjorde bilder 

 af denna art en anmärkningsvärdt god uppfattning äfven om de rent kvantita- 



1 Angäende samtliga här och i det följande omnämnda sjöar hänvisas till närmare uppgifter i den spe- 

 ciella delen. 



