58 EINAR NAUMANN, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER FYTOPLANKTON. 



I5 / T 1914 Sparsam förekomst af Anabcena; torrpreparatet visar massor af Rhi- 

 zosolenia longiseta. 



14 / 8 1914 Sparsam förekomst af Anabcena jämte Sphcerocystis. 



- 7 / 8 1913 » » » » » » 



^/g 1914 Sparsam förekomst af Anabcena. 



] 7 9 1914 Sparsam förekomst af Anabcena jämte Sphasrocystis. 



-% 1913 Sparsam förekomst af Mallomonas. 



2 7io 1913 Fytoplankton saknas, 

 •/u 1913 » » 



Bottnens beskaffenhet. Den pelagiska regionens dygyttja erbjuder en 

 siktrest, som i första hand (jfr pl. 1, fig. 1 b) domineras af rörformiga bildningar. 

 Dess struktur är eljes icke särskildt grof, och i slamningsprof vet (jfr pl. 1, fig. 3 a) 

 erhålles väsentligen ett mindre antal af de redan från siktresterna kända rören. 



Hvad den finare strukturen beträffar, så visar ett från ca. 4 meters djup 

 upptaget prof en typisk rödbrun Sphagnum -detritus; i densamma ingår en anmärk - 

 ningsvärdt hög halt af koniferpollen och kitinlämningar (väsentligen Bosmina-sk&\) och 

 något litorala kiselalger. Chrysomonad-siporer af mindre betydelse; Mall o ni o nas -rester 

 saknas (jfr pl. 2, fig. 1). 



De djupare aflagringarna, d. v. s. »genomslagningsprofvet», öfverensstämma 

 väsentligen med de ytliga. 



Bottnen i dess förhållande till plankton; allmänna anmärkningar. 

 Hemtjärns plankton är lika så litet som bottenaflagringarnas beskaffenhet re- 

 presentativ för Klotens typiska Sphagnum -tjärnar (de bägge Hyttjärnarna, Ox- 

 ögat, delvis Paska-Lampa). Därtill spelar halten af kitinlämningar en alltför stor roll. 

 Af lagringar representerar visserligen i första hand den typiska rödbruna, af Sphagnum - 

 fragment i första hand karakteriserade detritus, men har i de anförda bildningarna såväl 

 ett påfallande karakt eristikon som ett icke oviktigt sedimentbildande element. Cladocer- 

 lämningarna äro här alltså mera framträdande än i andra af mig hittills undersökta 

 urbergsslam. Kvantitativt sedt äro de emellertid dock i jämförelse med den rödbruna 

 detritus utan nämnvärd betydelse. — Inblandningen af tallpollen och litorala kiselalger 

 är f. ö. högst karakteristisk. 



Från de typiska Sphagnum-tyårn&rna, afviker Hemtjärn planktonbiologiskt i 

 första hand rent negativt genom den obetydliga roll, som här tillkommer chrysomona- 

 derna — en omständighet, som också återspeglar sig i bottenaflagringarnas mikrosko- 

 piska fysionomi genom en föga framträdande halt af hithörande sporbildningar resp. den 

 så godt som totala frånvaron af M allomonas-nklar och -plåtar. Jfr pl. 2, fig. 1 och 2: 

 skillnaden är lika påtaglig som karakteristisk -- å ena sidan (Hemtjärn) ett af litoral- 

 diatoméer behärskadt men eljes ganska blankt synfält, å den andra däremot (en af de ty- 

 piska Sphagnum-tydm&rna,) allt öfversålladt med de typiska il/a//omona<s-resterna. 



Med hänsyn till den tidvis rikliga förekomsten af Rhizosolenia i plankton torde 

 kunna förutsättas en af dess rester i första hand karakteriserad men endast periodiskt 

 befintlig slamstruktur. Den sparsamma A naba>na-vegeta,tionen saknar naturligen all 



