64 EINAR NAUMANN, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER FYTOPLANKTON. 



lerig rödbrun Sphagnum-dettitus af vanlig om också relativt grof typ. Häri bilda chryso- 

 monad-STporeT resp. Mallomonas-Yånmmgar ett ganska karakteristiskt inslag; litoraldia- 

 toméer sakna all betydelse. Jfr pl. 4, fig. 3. Till följd af de gyttjebildande formationer- 

 nas obetydliga produktionshöjd föreligger alltså här en utpräglad dybildning. 



De djupare lagren erbjuda väsentligen samma fysionomi som ytdyn; dock äro 

 Ma Uomcrnas-rest erna här utan betydelse. 



Bottnen i dess förhållande till plankton; allmänna anmärkningar. 

 Paska-Lampas centralkaraktär med hänsyn till planktonformationernas art ligger i 

 den allmänna förekomsten af rofaione-plankton, med Anuraza cochlearis som en ledform 

 i första hand; jfr pl. 4, fig. 1. Lokalen ifråga synes därför bl. a. vara af intresse för en 

 närmare diskussion angående rotafone-lämningarnas betydelse för bottenaflagringarnas 

 fysionomi, så mycket mera som just Anurcea af Wesenberg-Lund (1. c. 1901) förklarats 

 vara ett af de få hjuldjur, hvilkas pansar bottenfällas. Några dylika har jag emellertid 

 icke påträffat i Paska-Lampas pelagiskt bildade dy: antingen går den kollaberande for- 

 mationen sin upplösning till mötes redan under bottenfällningens förlopp eller också nå 

 verkligen dess rester ytdyn, där de emellertid i så fall endast representera ett struk- 

 turelement af anmärkningsvärdt kort varaktighet. Med hänsyn till den obetydliga före- 

 komsten af ^4?M/nea-pansar i Paska-Lampas bottenvatten vid olika tider af året är jag 

 snarast böjd för att acceptera den förstnämnda uppfattningen. 



Sina väsentligen slambildande element erhåller emellertid Paska- Lampa i likhet 

 med de andra tjärnarna af denna typ från strandregionen: Sphagnum -blad, andra växt- 

 lämningar och den rödbruna detritus. Med hänsyn till den här ringa påväxten äro litoral- 

 diatoméer äfven för bottenaflagringarnas vidkommande af en mycket ringa betydelse. 

 Så ock de planktogena sedimenten: chrysomonad-sporeT och M allom owas-rester. Vårens 

 och höstens planktonprof domineras i allmänhet af växtlämningar: alltså ingalunda ett 

 plankton s. str. men väl ett seston (jfr R. Kolkwitz 1. c. 1912), som i själfva verket här 

 representerar en nog så typisk moderformation för den pelagiska slambildningens 

 sedimentstruktur. Jfr pl. 4, fig. 2 och 4: ett höstligt seston med dess Sphagni(?n-h\ad 

 och andra växtlämningar resp. den af dylika bildningar här i första hand karak- 

 teriserade dyn. 



Säfvenästjärn 



erbjuder en storlek af ca. 400 x 200 m och af viker till sin allmänna fysionomi väsent- 

 ligen från de andra närmare undersökta Klotentjärnarna: stränderna äro här till öfver- 

 vägande grad steniga, klädda med löfskog; h vitmossa förekommer icke alls som strand- 

 bildare. Den högre strandvegetationen är ock något rikligare än i de typiska Kloten- 

 tjärnarna, hvilka i extremaste fall alldeles sakna en dylik (Paska-Lampa); påväx- 

 ten ganska riklig. - - Vatten svagt gult; högsta djup ca. 5 3 /, m. 



IManktonformationens årliga variation. 



"', 1914. Fytoplankton saknas. 

 ■*/„•»/, 1914. » » 



