18/ 

 Ii 



1914 



10/ 



16 



1914 



6' 



1913 



11 



. 7 



1914 



ia 



Is 



1914 



25/ 



Is 



1914 



66 EINAR NAUMANN, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER FYTOPLANKTON. 



Planktonformationens årliga variation. 



Fytoplankton saknas. 



Sparsam förekomst af Botryococcus. 



Fytoplankton representeras af Anabcena — Sphoerocystis. 



Anabcena uppträder ganska allmänt. 



En ganska af se värd formation af Anabcena och Stichoglcea. 



Fytoplankton saknas så godt som fullständigt: endast enstaka frag- 

 ment af Anabcena sedda. 

 ' 9 1913. Något Anabcena; af Mallomonas föga. 

 27 / 9 1914. Sparsam förekomst af Botryococcus. 

 M / 10 1913. Af Mallomonas föga. 

 l0 /i. 1913. Sparsam förekomst af Botryococcus. 



Bottens beskaffenhet. Den pelagiska regionens dygyttj a erbjuder en af 

 rörformiga bildningar ofta alldeles dominerad siktres t. Slammet erbjuder eljes på 

 de större djupen en relativt fin struktur, då nämligen väfnadsfragment — och särskildt 

 Sphagnum-xester — här endast förekomma i mindre mängd. 



Hvad den finare strukturen beträffar, så representerar ett från ca. 11 m:s djup 

 upptaget prof en rödbrun, af Sphagmim-fmgment i första hand karakteriserad detritus, 

 hvars väsentliga karaktär dock icke gifves af hvitmosse-lämningar utan i första hand af 

 mörknade (järnimpregnerade) Å^n/ococcws-kolonier, gran- och tallpollen (jfr pl. 5, fig. 

 3 och 4) — två sedimenttyper, af h vilka den förstnämnda eljes endast mycket sällan 

 synes uppträda i urbergssjöarnas pelagiska slam, för h vilka dock en viss inblandning 

 af barrträdspollen ofta nog är synnerligen karakteristisk. Emellertid är pollen- 

 halten här anmärkningsvärdt hög; förutom tall är också gran — om också i mindre, så 

 dock i högst påfallande utsträckning — representerad i Väkka-Lampas pelagiska 

 gyttja. I den af dessa bildningar i första hand karakteriserade rödbruna detritusmassan 

 bilda därtill chrysomo?iad-s])OTeY ett högst väsentligt inslag (jfr pl. 5, fig. 4). Skelett- 

 rester af Mallomonas påvisade men sakna närmare betydelse, så ock litorala kiselalger. 



De djupare lagren erbjuda väsentligen samma fysionomi som de ytliga: äfven 

 här är den allmänna förekomsten af mörknade Botryococcus-kolonier särskildt påfallande. 



Bottnen i dess förhållande till plankton; allmänna anmärkningar. Plank- 

 ton synes vid första påseendet näppeligen kunna spela någon större roll för botten- 

 af lagringarnas fysionomi i denna tjärn: Dinobrya saknas, Mallomonas är fåtalig. Hvad 

 öfriga gyttjebildare beträffar, så är visserligen Anabcena-ioYmtäiowQw högst karakteristisk 

 för Väkka-Lampas sommarplankton; men dess produktionshöj d är här alldeles för 

 liten för att i något som helst hänseende kunna komma ifråga som en sedimentbildande 

 faktor i detta vatten. Hvad slutligen angår Botryococcus, så synes den af planktonprofven 

 att döma sakna närmare intresse i detta sammanhang. Däremot förklaras den anmärk- 

 ningsvärda halten af tallpollen af tjärnens närmaste omgifningar med dess ofta ända 

 fram till strandlinjen nående barrskog. 



Den närmare undersökningen af slammets mikroskopiska struktur har ju emellertid 

 lämnat en helt annan bild än den väntade och möjliggör f. ö. en värdefull komplettering 



