KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 56. N:0 6. 69 



pelagiska växtvärlden synas på det hela taget synnerligen ogynnsamma; oeh den plank- 

 tonflora, som öfverhufvudtaget kommer till utveckling i dessa vatten, erbjuder också 

 en sällsynt specialiserad prägel. Grundtonen angifves oftast af chrysomonader ; läxel- 

 alger saknas alldeles; wyxophycéerna representeras uteslutande af ett par fattiga Anabcena- 

 produktioner och af grönalger komma endast Botryococeitä, Sphcerocystis och Sticho- 

 glcea ifråga. 



H vilken allmäntyp är det alltså, som dessa Klotens tjärnar representera med hän- 

 syn till fytoplanktonproduktionens karaktär? 



Det uppställda spörsmålet är i själfva verket med hänsyn till den föreliggande litte- 

 raturen omöjligt att besvara genom en hänvisning till däri uppställda begrepp. En när- 

 mare utredning angående dessa förhållanden blir därför nödvändig. Inom litteraturen 

 möta oss här väsentligen två olika arbetsriktningar -- dels den geografiska skolan, som 

 (först med Wesenberg-Lund 1. c. 1908) uppställer sina geografiskt högst schematiskt 

 begränsade regioner, dels också en mera ökologisk riktning, grundad af Apstein 1. c. 

 1896, som i första hand betraktar fytoplankton som en indikator på vattnets allmänna 

 produktionsbiologi. Det torde emellertid icke behöfva närmare framhållas, att såväl 

 den ena som den andra af dessa riktningar har sin gifna betydelse; dock innebär enligt 

 min mening Wesenberg-Lund's regionindelning en oklar sammanblandning af geo- 

 grafiska och ökologiska synpunkter. 



Bland de geografiska regioner, hvilka närmare torde kunna ifrågakomma vid de 

 här äfvensom längre fram i samband med undersökningarna inom Anebodaområdet när- 

 mare diskuterade fytoplanktontyperna - - och några andra anför jag icke här - - torde 

 följande — enligt Wesenberg-Lund 1. c. 1908 — böra framhållas. 



1. Den arktiska regionen. Fytoplankton karakteriseras genom den så godt 

 som totala frånvaron af myxophycéer. Tabellaria, Melosira allmänna. Obetydlig före- 

 komst af chlorophycéer ; jlagellater få, Dinobryon dock allmän. Produktionshöjd obetydlig. 



2. Den nordeuropeiska regionen. [Hit äfven Skottland; gränsen i Sverige går 

 »s. om de stora sjöarna».] Fytoplankton karakteriseras genom en relativt obetydlig före- 

 komst resj). produktionshöjd af Myxophycece; Anabcena flos-aquce är den väsentliga re- 

 presentanten. Bland kiselalger observeras särskildt Tabellaria?; af Chloropliycece Botryo- 

 coccus, Sphcerocystis, Stichoglcea m. fl. Desmidiéer (enligt Wesenberg-Lund' s mening 

 uteslutande »tykolimnetiska») ge regionen i viss mån dess speciella karaktär. Ceratium, 

 Dinobryon allmänna; Peridinium Willei vida spridd. 



Angående de för denna region gällande allmänna lifsfaktorerna har emellertid We- 

 senberg-Lund bildat sig en delvis ganska oriktig uppfattning. Så skrifver han exem- 

 pelvis om temperaturförhållandena i dessa vatten: »The comparatively low summer 

 temperature is common to all the lakes of this zone; only exceptionally it may probably 

 exceed 12 — 14° C». — Jag har funnit mig böra särskildt framhålla denna oriktighet, då 

 den nämligen äfven angår en fråga af ganska stor betydelse för vissa af de följande 

 utredningarna; man jämföre temperaturtabellen sid. 56. 



3. Den centraleuropeiska regionen. [Hit äfven England och Irland; det sist- 

 nämnda landet dock med en viss reservation: »might perhaps be better referred to the 

 foregoing group». - - Gränsen går inom Sverige s. om »de stora sjöarna».] En gemen- 



