

KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 56. NIO 6. 75 



Desmidié-sjöns typ. — Karakteriserad genom af eupelagiska desmidiéer i 

 första hand dominerade planktonformationer. Särskildt karakteristisk för Skott- 

 land och i viss mån äfven Småland. — Synes särskildt i Norge ofta nog representera 

 en kombination med chlorophycé-sjöns typ. 



Fragilariacrotonensis-typen. — Karakteriserad genom af sevärda högpro- 

 duktioner af Fragilaria crotonensis (A. E. M. Edw.) Kitt. — En allmän baltisk sjötyp. 



Melosira — Stephanodiscus-sjöns typ. — Karakteriserad genom vegetations- 

 färgande massproduktioner af Melosira under kallvattnets period; en viss förekomst 

 af Stephanodiscus mycket påfallande. — En väsentligen baltisk sjötyp; jfr Wesenberg- 

 Ltj^d 1908, p. 283. 



Myxophycésjöns typ. — Sommarplankton domineras af stora och långvariga 

 myxophy cé-produktioner, väsentligen Anabcena, Microcystis. — Typisk för mera kalk- 

 rika regioner. 



Pediastrum- typen. — Karakteriserad genom en riklig förekomst af olika 

 Pediastra. — En baltisk sjötyp. 



Peridinésjöns mera sydliga typ. — • I första hand karakteriserad genom af 

 Ceratium hirundinella dominerade sommarformationer, ofta af vegetationsfärgande 

 höjd. — I höstplankton spela diatoméerna i motsats till urbergsvattnen en mera fram- 

 skjutande roll och Peridinium Willei saknas. — En baltisk sjötyp. 



Tabellaria-Cyclotella-sjöns typ. — Karakteriserad genom Tabellarians 

 utpräglade dominans öfver Melosira. Stephanodiscus saknas; Cyclotella allmän. En 

 nordlig sjötyp; jfr Wesenberg-Lund 1. c. 1908, p. 275. 



Efter denna allmänna diskussion angående olika sjötyper, öfvergår jag nu till en 

 sammanfattande utredning angående plankton som moderformation till den 

 pelagiska regionens dygyttjor. Jag uppehåller mig därvid väsentligen vid förhål- 

 landena sådana som de gestalta sig i Klotens tjärnar och uppskjuter en del jämförande 

 utredningar till ett senare kapitel i samband med en diskussion angående Aneboda-trak- 

 tens sjöar. 



4. Klotens planktontyper i deras egenskap af moderformationer till den pelagiska 



regionens bottenaflagringar. 



Den obetydliga planktonproduktionen i dessa vatten återspeglar sig också i botten- 

 aflagringarnas beskaffenhet: den oftast rödaktigt bruna detritus dominerar jämsides 

 med bildningar af i öfrigt allokton resp. litoral härkomst, och de planktogena sedimen- 

 ten spela i allmänhet en mindre framträdande roll. Hvad de förstnämnda be- 

 träffar, så är deras frekvens en ren funktion af omgifningarnas närmare beskaffenhet 

 (pollenproducerande vegetation etc.) resp. af litoralregionens mer eller mindre kraftigt 

 utvecklade påväxt: där barrskogen går ända intill tjärnen, når ock pollenhalten islammet 

 sitt maximum (Väkka-Lampa) och de rikhaltiga (Öfre Hytt järn) resp. obetydliga 



greppsbestämning, som jag tillagt desamma: man behöfver ofta nog endast tillgripa ett par af dessa olika typer 

 för att realisera den kombination, som ökologiskt karakteriserar fytoplanktonformationerna i deras årliga varia- 

 tion. De ha därtill sin gifna betydelse vid jämförande diskussioner angående plankton- och bottentyper. 





