

KUNOL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 56. N:0 6- !>.'< 



spongie-nkldbT och litorala kiselalger. Med djupet tilltaga kiselsedimenten afsevärdt 

 och ett par dm under ytlagret påträffas en obetydligt detritushaltig kiselgyttja med i 

 första hand melosirer som grundläggande karakteristikon. 



Plankton och bottnen i deras inbördes förhållande erbjuda alldeles den 

 typiska bilden, f. ö. livad djuplagren beträffar i en anmärkningsvärdt skarp accen- 

 tuering; jfr Stråken. 



Kopparn 



framträder på Generalstabens karta af 1873 snarast som en mindre utbuktning af Hiss- 

 hultsjön. Numera intager dock Kopparn i förhållande till den sistnämnda en fullt 

 själf ständig ställning: mellan de bägge sjöarna går endast en smal kanal — så grund, att 

 en roddbåt endast med svårighet kan framdragas däri. — Stränder steniga, låga, klädda 

 med småskog; till dels mossiga. - — Vatten klart, relativt färglöst. - - Vid mina (fåtaliga) 

 lödningar erhölls ej större djup än 3 m; sjön är enligt mina erfarenheter icke alls malm- 

 förande. 



Plankton erbjuder 31 / 7 1915 en ganska rik algformation, karakteriserad af Ana- 

 borna flos-aqua? (i kollaps), Ceratium, Dinobryon cylindricum, Gomphosphazria, Microcystis, 

 Tabellaria fenestrata var. asterionelloides. — Desmidiéer utan all betydelse; jfr Hiss- 

 hultsjön. 



Bottnens beskaffenhet. Den pelagiska regionens dygyttja erbjuder vid ett 

 djup af ca. 3 m en relativt grof struktur till följd af den allmänna förekomsten af 

 smärre exkrementklumpar; slamningsresten domineras alldeles häraf och väfnads- 

 fragment förekomma icke. 



Hvad den finare strukturen hos de ytliga dygyttjelagren beträffar, så öf ver väger här 

 alldeles den fina detritus och endast ett ganska fattigt inslag af cycloteller, chrysomonad- 

 sporer och melosirer representera de planktogena sedimenten; de från litoralregionen 

 härrörande utgöras som vanligt af spongie-\\h\ax och litorala kiselalger. I jämförelse 

 med ytgyttjan visa de djupare lagren en anmärkningsvärdt rikligare fördelning af kisel- 

 sediment öfverhufvudtaget. 



Plankton och bottnen i deras inbördes förhällande erbjuda här alldeles de 

 typiska företeelserna. 



Kalfven 



upptager en yta af ca. 1 / i kvkm, omgifves till väsentlig del af ljungklädda högmossar. 

 Litoral växtlighet — väsentligen ett bälte af starr och Equisetum — mindre fattig än 

 hvad som eljes i dessa trakter är vanligt; äfven ute i sjön observeras några ruggar af 

 Sparganium ramosum. — Vatten af en mörkbrun färg. — Djupet uppgår i sjöns midt- 

 parti i allm. till ca. 1 m. — Sjömalm saknas. 



Fytoplanktonformationens karakteristik gifves 13 / 8 1915 af Dinobrya (af typen 

 D. bavaricum och cylindricum), Mallomonas och Botryococcus ; icke pelagiska desmidiéer 

 förekomma som enstaka insprängningar utan betydelse för formationens toltalfysionomi. 



