KTJNGI.. SV. VET. AKADEMIENS HANDNGAR. BAND 56. N:0 6- 95 



ningen af småkhmipar erbjuder emellertid dygyttjan en ganska grof struktur; slamnings- 

 resten ger öfvervägande exkrementklumpar och rörfragment. 



Med hänsyn till den finare strukturen visar sig den från ett djup af ca. 2 m upp- 

 tagna dygyttjan väsentligen bestå af detritus med en ganska fattig insprängning af cy- 

 cloteller, chrysomonad-sporer, litoral-diatoméer och spongie-nk\a,r. (Jfr pl. 7, fig. 3.) 

 Däremot uppvisar djupgyttjan ett allmänt tilltagande af kiselsediment, särskildt Melosira, 



Hvad plankton och bottnen i deras inbördes förhållande beträffar, så gäl- 

 ler för Lamens vidkommande här tillfullo den typiska bilden såväl med hänsyn till 

 de ytliga som djupare af lagringarnas fysionomi i deras samband med det plankton, 

 hvarur de till dels framgått. 



Emellertid föranleder mig den obetydliga förekomsten af isolerade strålar af Ta- 

 bellaria fenestrata var. asterionelloides i ytlagret till några särskilda anmärkningar. Det 

 framgår nämligen af de för Aneboda-traktens sjöar meddelade planktologiska upplys- 

 ningarna, att just denna form ofta måste spela en mycket framträdande roll inom plank- 

 ton — en företeelse, som emellertid ingalunda korrelerar med bottenaflagringarnas mi- 

 kroskopiska fysionomi. Detta faktum torde just med användning af förhållandena i sjön 

 La men 10 / 8 1915 som utgångspunkt kunna ernå en viss förklaring; ty i planktonprofvet 

 af denna dag saknas alldeles den ifrågavarande Tabellarian, som dock enligt mina erfa- 

 renheter från hösten 1910 vid denna årstid uppnår ett afsevärdt kulmen inom plankton. 

 Jag hade också väntat mig en ganska allmän förekomst af dess strålar i ytdygyttjan, 

 ett antagande, som emellertid (jfr pl. 7, fig. 3) icke visade sig berättigadt. 



Att Tabellarian bottenfälles, framgår emellertid såväl af ytprofven från Skärsjö- 

 arnas dygyttja 1915 (hvarom mera i det följande), som också af talrika djupprof från olika 

 lokaler. Förhållandena i sjön Lamen synas mig därför i kombination med erfarenheter 

 från andra lokaler resp. nivåer motivera en närmare uppfattning om betingelserna för den 

 ifrågavarande Tabellarians mer eller mindre framskjutna roll som en sedimentbildande 

 faktor. Åtminstone i grundare urbergssjöar bottenfälles alltså Ta&eZfona-produktionen åt- 

 minstone till en ganska väsentlig del. De isolerade strålarna gå emellertid åtminstone 

 vid en mera obetydlig produktionshöj d snart nog sin upplösning till mötes i ytdygyttjan : 

 den af Tabellaria-stTå\a,T karakteriserade rödbruna detritus-dygyttjan repre- 

 senterar alltså i stort sedt icke en permanent aflagring utan endast en bildning 

 af mera öfvergående struktur. Däremot synes den ofta anmärkningsvärda halten 

 af Tabellaria-stTålsbT i djupare lager antyda en mera riklig produktion än den nutida. 

 Dess konservering kan möjligen stå i samband med en afgjordt mindre halt af röd- 

 bruna humuskolloider på dessa nivåer. Är detta senare antagande riktigt, måste man 

 som en teoretisk nödvändighet förutsätta existensen af en i bildning varande, Tabel- 

 Zana-karakteriserad aflagring i sådana Tabellaria-för&nde vatten, för hvilkas bottensedi- 

 ment t. ex. finlera dominerar öf ver den rödbruna detritus; cfr djupprof ven. Dock torde 

 äfven en mindre dyartad, rödbrun detritusgyttja i vissa fall kunna ernå en af Tabellaria- 

 strålar karakteriserad, i viss mån permanent struktur — detta i händelse af en med hän- 

 syn till dessa alger mera afsevärd produktion än den, som i allmänhet torde vara ut- 

 märkande för våra urbergsvatten. — Hvad som här anförts om Tabellarian, torde i än 

 högre grad gälla Asterionella: isolerade strålar af såväl den ena som den andra formen 



