

KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 56. NIO 6. 103 



utprägladt humusvatten, »rich in humic acid». Häremot ha emellertid W. och 

 G. S. West (1909) med skärpa framhållit, att detta är en rent sekundär fråga: den ut- 

 slagsgif vande faktorn är det kalkfattiga urbergsvattnet, och framförallt i de klara, »färg- 

 lösa» sjöarna synas desmidiéerna ernå en ovanligt yppig utveckling, hvadan också »YV k- 

 senberg-Ltjnd is incorrect when he states, that desmids chiefly thrive in brown vrater, 

 rich in humic acid». Med dessa W. och G. S. West's uppgifter öf verensstämma väl våra 

 egna erfarenheter från Aneboda-området: desmidiéerna äro ofta vanliga i detta kalk- 

 fattiga urbergsvatten, i få fall alldeles dominerande formationsbilden — såväl i prof från 

 en utpräglad dysjö (Frej en), som också i prof från Fiolens klara urbergsvatten. 



Pelagiska desmidiéformationer ha hitintills icke varit kända från Sverige. Med 

 våra undersökningar ha vi nu fastställt deras allmänt utbredda förekomst inom Aneboda- 

 omradet. Det måste emellertid som en ren konsekvens ur rådande ökologiska och geolo- 

 giska förhållanden förutsättas, att de inom våra urbergstrakter öfverhufvudtaget mast c 

 anses representera ett synnerligen påfallande inslag i den där nordeuropeiska formationens 

 totalfysionomi. Ett direkt stöd för denna uppfattning erbjudes också af Teiling's senare 

 (1916) publicerade undersökningar frän Dalarne och andra trakter. 



Angående desmidiéernas temporala uppträdande äro vi — i motsats till livad beträffar 

 flertalet andra planktonalger — föga underrättade. Spörsmålet är visserligen af mindre in- 

 tresse för de uppgifter, h varmed vi i denna af handling i första hand ha att sysselsätta oss. 

 Då emellertid vid dessa arbeten två så pass utpräglade desmidié-sjöar som Fiolen och Fre - 

 jeninom lätt tillgängliga trakter blifvit påträffade, har jag också sommaren 1916 låtit in- 

 leda en sammanhängande prof tagningsserie angående desamma för att därigenom, som jag 

 hoppas, senare kunna lämna några närmare bidrag till kännedomen om frågan om desmi- 

 diéernas temporala variation. För de uppgifter, som vi ställt oss vid utarbetandet af 

 denna af handling, synes oss emellertid redan den orienterande kännedomen om de eupe- 

 lagiska desmidiéernas allmänna förekomst inom våra urbergstrakter vara af betydelse; 

 att närmare utreda vissa mera detaljerade, i samband härmed stående frågor torde för- 

 behållas kommande undersökningar. 



4. Anebodasjöarnas planktontyper i deras egenskap af moderformation till den 



pelagiska regionens slambildningar. 



Aneboda-traktens sjöar erbjuda, som i det föregående i olika sammanhang fler- 

 städes påvisats, i motsats till Kl o ten -områdets tjärnar, en med hänsyn till fytoplank- 

 ton mera rikligt nyanserad fysionomi. Med hänsyn till dess ringa produktions- 

 höjd äfvensom omgifningarnas beskaffenhet måste emellertid sediment- 

 bildningarnas genesis vara principiellt öf verensstämmande i bägge fallen: 

 väsentligen en brunaktig detritus — ehuru inom Aneboda-områdets sjöar ej af Sphag- 

 ni/m-lämningar karakteriserad — af utflockade, under rådande förhållanden ej vidare 

 sönderdelningsbara humuskolloider resp. likartade bildningar samt med ett ganska ringa 

 inslag af limnoautoktona sediment öfverhufvudtaget. Frånvaron af så genomfördt 

 specialiserade planktonproduktioner som de vid Kloten konstaterade föranleder emel- 



