KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 56. N:0 6. 109 



De föreliggande undersökningarna ha till en öf ver vägande del arbetat med sjöar, 

 tillhörande det grunda humusvattnets typ. Bottenaflagringarnas genesis i desamma 

 har blif vit i princip utredd, och det har därvid visat sig, att dessa sjöar till följd af omgif nin- 

 garnas beskaffenhet producera ett mycket fattigt plankton, hvars sedimentbildande be- 

 tydelse därför också alldeles öfverträffas af ur vattnet utf lockade humuskolloider resp. 

 andra humusämnen i en mera finfördelad form, Ii vilka — sannolikt till följd af den obe- 

 tydliga kalkhalten i vattnet — • osönderdelade lagra sig öfver bottnen. Detta är alltså 

 den principiella företeelsen — de finare modifikationerna i strukturbilden måste bero 

 af planktonassociationernas växlande fysionomi. Huru desamma på olika sätt (beroende 

 af kemiska faktorer resp. vattnets djup o. s. v.) förhålla sig som sedimentbildare, är i det 

 föregående på olika ställen (jfr sid. 31 — 35, 75 — 78, 106 — 107) utredt. Klart är nu, att 

 en mera mångsidig inblick i de växlande associationstyperna icke kan ernås af ett så pass 

 begränsadt material, som det här förliggande. På detta område förefinnes emellertid 

 redan förut en mycket vidsträckt litteratur, hvilken numera också med stöd af våra 

 egna principiella utredningar torde kunna betraktas under mera allmänna synpunkter 

 än förut. Kombineras nämligen resultatet af dessa talrika planktologiska erfarenheter, 

 för Sverige framförallt Lemmermann (1903, 1904), för Norge Huitfeldt-Kaas (1906), 

 för Finland framförallt Levakder (1900), för Skottland W. och G.S.West (1904, 1905, 

 1906, 1909, 1912), med den nu vunna kännedomen om bottenaflagringarnas principiella 

 bildningssätt inom humusvatten tillhörande dessa regioner, så visar det sig, att för- 

 hållandena, sådana som de framträdt inom våra egna begränsade undersökningsområden, 

 ingalunda representera några undantagsfall, utan att de fastmera måste tillerkännas 

 en mycket vidsträckt tillämplighet och i själfva verket förete en för hela den vid- 

 sträckta nordeuropeiska regionen öfverhufvudtaget typisk bild: samma 

 associationstyper och samma förutsättningar i hvad möjligheten till allok- 

 tona sediment beträffar. Sålunda torde det också vara fullt berättigadt att 

 i hög grad generalisera våra erfarenheter i principiell riktning och under hänsyns- 

 tagande till den föreliggande äldre och synnerligen vidsträckta planktologiska litte- 

 raturen sammanfatta sambandet mellan sedimentbildande faktorer och bottenaflag- 

 ringarnas beskaffenhet, sådant detta måste gestalta sig inom hela den vid- 

 sträckta nordeuropeiska regionens sjöar af humusvattnets typ öfver- 

 hufvudtaget, på följande sätt; jfr sid. 31 — 34. 



Sambandet mellan sedimentbildande faktorer och bottnens beskaffenhet inom 

 den nordeuropeiska regionens smärre humusvatten. 



A. Limnoautoktona bildningar. 



Här af en i det stora hela relativt underordnad betydelse, merendels endast fram- 

 trädande såsom karakteristiska inslag i en eljes väsentligen af limnoalloktona sediment 

 — dybildande, osönderdelade humusämnen — uppbyggd aflagring. 



