KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 56- N:0 6. 111 



B. Limnoalloktona bildningar. 



Hithörande bildningar äro inom humusvattnet af en grundläggande betydelse: så 

 genom tillskottet af de humuskolloider, hvilka, utflockade, här tillsammans med andra 

 finfördelade liumusämnen (den »bruna detritus») representera slamaflagringens hufvud- 

 massa och sålunda ge densamma karaktären af en mer eller mindre utpräglad dygyttja. 

 — En del likartad detritus härrör emellertid, som lätt inses, också från strandens växt- 

 lighet resp. mindre resistenta planktonformer och är alltså af limnoautokton natur. - 

 Under alla omständigheter dominerar städse af den organiska detritus peritripton af 

 limnoallokton härkomst. 



Enligt detta allmänna schema måste alltså - - med stöd af redan kända planktolo- 

 giska resp. geologiska sakförhållanden, tolkade i öfverensstämmelse med våra egna spe- 

 cialundersökningars resultat i principiella hänseenden — sambandet mellan sedimentbil- 

 dande faktorer resp. bottenaf lagringarnas beskaffenhet gestalta sig inom samtliga den 

 nordeuropeiska regionens smärre humusvatten. I allmänhet föreligger alltså här 

 en öfvergångsform mellan dy och gyttja. Smärre sjöar med utprägladt mörkbrunt vatten 

 befinna sig dock merendels i ett utprägladt dybildande stadium, d. v. s. de utflockade 

 humuskolloiderna och likartade bildningar — sedermera genom bottenfaunans verksam- 

 het öfverf orda i koprogena bildningar, hvilka på olika etager resistentifierats — öf ver- 

 väga fullständigt öfver de planktogena sedimenten. Med tilltagande förlandning resp. 

 direkt utsvämning från kringliggande marker uppträda sålunda äfven i den pelagiska 

 regionens aflagringar talrika väfnadsfragment och bildningen har alltså där snarast en 

 litoral karaktär — trots att densamma afsatts under ett öppet vatten. Jfr ang. olika 

 typer af dybildning t. ex. under sjöarna Frej en, Lygnen och Kalfven. Ännu ett 

 steg: och hela sjön är förvandlad i en formation af snarast litoral karaktär — torf- 

 bildningen inträder småningom på allvar och det hela representerar en bildning, som 

 faller utom den limnologiska forskningens räckvidd. 



Det är klart, att utvecklingsstadier sådana som dessa, hvilkas nutida bildnings- 

 förutsättningar af oss i det föregående blifvit i princip utredda, redan sedan länge äro 

 bekanta från den geologiska forskningen; jfr särskildt G. Andersson (1896, 1898), 

 C. A. Weber's talrika arbeten, Fruh och Schröter 1904, Potonié 1908 samt L. v. Post 

 1909. Det synes oss emellertid vara en beklaglig omständighet, att denna paleolimno- 

 logiska forskningsriktning öfverhufvudtaget arbetat ganska oberoende af den nutida 

 limnologiska forskningens resultat; ty lika väl som numera det genetiska studiet af 

 högre växtformationer tillerkännes en grundläggande betydelse vid utredningen af olika 

 torfarters uppkomst, så hade naturligtvis i princip alldeles samma bort tillämpas också 

 för de limniskt-pelagiska bildningarnas vidkommande. Här har emellertid den genetiska 

 synpunkten ännu icke slagit igenom. En påfallande oklarhet är här också rådande i de 

 grundläggande begreppen, och de olika aflagringarna uppträda inom litteraturen i en 

 lika rikt nyanserad som tvifvelsutan ofta förväxlad och sammanblandad terminologi; jfr 

 särskildt Potonié's utredningar af 1908. Ett afsevärdt framsteg erbjudes visserligen 

 genom vissa forskares mera detaljerade analyser af de undersökta gyttje- och dyarternas 



