112 EINAR NATJMANN, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER FYTOPLANKTON. 



halt af mikrofossil; men det är uppenbart, att dessa oftast rent systematiska artlistor 

 icke ägna sig för en jämförande öfverblick öfver de olika sedimentens växlande mikro- 

 struktur resp. en därpå fotad föreställning om de grundläggande moderformationernas 

 beskaffenhet. Jfr t. ex. Lagerheim 1. c. 1902. Sålunda känna vi i själfva verket 

 f. n. icke en enda af dessa talrika aflagringars närmare fysionomi och ingen 

 möjlighet gifves att närmare rekonstruera deras moderformationer resp. 

 jämföra desamma med nutidens mer eller mindre likartade, i bildning varande 

 aflagringar. Det synes därför vara högeligen önskvärdt, att en likartad teknik som 

 den af oss i denna afhandlings allmänna och inledande del skisserade äfven blef ve till- 

 ämpad för de fossila slamaflagringarnas vidkommande. Tvifvelsutan skulle desamma 

 då kunna betraktas från långt mera enhetliga synpunkter än förut. Den nuvarande 

 terminologiska oklarheten skulle därigenom försvinna, och den genetiska synpunktens 

 tilllämpande kunde i erforderlig utsträckning möjliggöras äfven på detta område. Detta 

 blef ve emellertid en vinst icke endast för paleolimnologien själf utan säkerligen därtill 

 äfven för den forskningsriktning, som har att utreda de i bildning varande aflagringarnas 

 beskaffenhet — såväl med hänsyn till därigenom möjliggjorda jämförelser mellan olika 

 bildningstyper som också därför, att tvifvelsutan många slamaf lagringar äro kända inom 

 paleolimnologien, till hvilka paralleller ännu icke funnits inom nutida aflagringar, men 

 som dock där torde kunna förutsättas. Det närmare studiet af de sistnämnda skulle 

 dels i och för sig vara af stort intresse men därtill säkerligen också vara af betydelse äfven 

 för en riktig tolkning af de förhållanden, som varit rådande vid de fossila aflagringarnas 

 uppkomst. — Allt detta är enligt vår mening viktiga men hittills städse förbisedda syn- 

 punkter angående sambandet mellan nutids- och paleolimnologiska studier. Wesenberg- 

 Lund (1909) har redan förut hänvisat på en serie hithörande och långt mera komplice- 

 rade frågor, h vilkas närmare behandling dock enligt vår uppfattning först och främst måste 

 bli beroende af en riktig värdesättning af de elementära synpunkter, som vi här funnit 

 oss böra framföra. Klart är för öfrigt, att en likarad betraktelse är i väl så stor utsträck- 

 ning tillämplig för limnologiska resp. geologiska studier öf verhuf vudtaget, de må nu vara 

 utförda under särskildt hänsynstagande till olika sjötyper inom hvilken region som helst. 



Återvända vi efter denna utblick öfver de nutidslimnologiska studiernas betydelse 

 för paleolimnologien till de förut diskuterade förhållandena inom den nordeuropeiska 

 regionen, så återstår det oss här att korteligen klarlägga äfven ett par andra sjötyper än 

 de smärre — och tvifvelsutan för många områden i första hand karakteristiska — 

 humusvattnen. Dem förutan finna vi ju emellertid äfven klara urbergssjöar, hvil- 

 kas vatten sålunda icke alls står under humusämnenas dominerande inflytande. Plank- 

 tonproduktionen måste dock äfven här af ökologiska orsaker vara ganska obetydlig, 

 hvaraf sålunda i detta fall följer en relativt obetydlig sedimentbildning. Dennas ka- 

 raktär kan emellertid till följd af de alloktona humusämnenas frånvaro tvifvelsutan ofta 

 nog i väsentliga hänseenden öf verensstämma med en mera typisk gyttja, ehuru natur- 

 ligtvis en viss halt af icke sönderdelade humusämnen — till följd af kalkbristen — dock 

 äfven här måste framträda. En dylik bildning måste emellertid af ökologiska orsaker 

 ha en helt annan kvalitativ karaktär än de näringsrika sjöarnas planktongyttjor. Dess 



