VR GTASEXOR EID BIK ONE NOISE VI BIILE NISKA TING FAN "AR BI EVTVEN: CR! 
njuter derför äran att vara den första vetenskapliga polarfärden. 
Särskildt förtjenar nämnas, att man under denna expedition 
sökte utröna hafvets djup och värmegrad, för hvilket senare 
ändamål man anstälde nio djuplodningar från Nordsjön och 
till Spetsbergen. 
I ett tillägg till arbetet uppräknas de växter och djur, 
som erhöllos under det korta uppehållet vid Spetsbergen. 
Tvänne enkla tunikater, Ascidia gelatinosa och ÅA. rustica, togos 
»iN the trawl> norr om Spetsbergen, hvarest man äfven på 
samma sätt fick en sammansatt tunikat, som erhöll namnet 
Synoicum turgens. Som densamma var ny för vetenskapen, bi- 
fogas deröfver såväl en rätt god beskrifning, som också några 
figurer visande dels flera kolonier fastsittande på en sten, och 
dels ett enda system i längd- och tvärsnitt. Figurerna äro 
bland de bättre från denna tid. 
O. F. Möller, Zoologia damca, I-II. Havnie 1719—1784. 
Att döma efter de korta uppgifterna om de i arbetet be- 
skrifna tunikaternas fyndorter, torde' följande kunna anses till- 
höra Norra Ishafvet: 
ÅAscidia echinata, 
> aggregata, 
> — tubularis, 
> — cCompressa. 
O. Fabricius, Fauna Groenlandica. Hafme et Lips. 1780. 
De af författaren vid Grönlands kuster funna tunikaterna 
upptagas med följande namn: 
Åscidia rustica L. 
> — qvadridentata IL. 
> echinata I. 
> mentula O. EF. Mäll. 
> — complanata Fabr. 
> tuberculum Fabr. 
> villosa Fabr. 
> clavata O. EF. Mull. 
Beskrifningarna öfver Ascidia rustica, echinata, mentula och 
clavata passa in på de nyare Styela rustica L., Cynthia echinata 
L., Ascidia mentula O. F. Mäll. och Boltenia Bolteni L., men 
ovisst är, hvilka arter författaren menat med de öfriga. 
