VÄRi(G FAS EENSPAESD VR EO ENSE ENDS VA FNRIERNGS ERS VR NI GS AVVAN RA BIR TUE NG 103 
A. Ascidize simplices. 
Boltenia Sav. 
1. Boltenia Bolteni (L.). 
Priapus pedunculo filiformi corpore ovato, Alex. Russel, (Phil. Transac- 
ions, Vol. 52, part 11, 1763. Beskrifningen gjordes efter exemplar från ön 
Anticosti vid S:t Lawrence-flodens utlopp.) | 
Eine neue Thierpflanze, Bolten. (Nachricht von ete. Hamburg 1770.) 
Vorticella Boltem L. (Mant. plantarum, Holmi2e 1771.) 
Asecidia elavata O. EF. Möller. (Zool. daniec. prodr. 1776. — O. Fabri- 
cius, Fauna Grönland. 1780.) 
Boltenia fusiformis Savigny, Anim. sans vertebr. 1816. 
Ascidia pedunculata Lamarck, Anim. s. vertebr. 1816. 
Boltenia fusiformis MacLeay, Transact. Linn. Soc. Vol. XIV. 1824. 
Boltenia reniformis MacLeay, loc. cit., 1824. H. P. C. Mgiler, Index 
moll. Grönland. 1842. 
Ascidia globifera E. Sabine 1824 i Parry, Voyage to Melville Tsland. 
Boltema rubra Stimps, Marine invertebr. of Grand Manan 1833. 
Boltenia remiformis, ibm. 
Boltenmia oviformis Sav., Packard, animals dredged near Caribou Island 
during 1860. (Canadian naturalist and geolog. 1863.) 
Kroppen, som är något plattad med konkav rygg- och 
konvex buksida, är tjockast mot främre änden och öfvergår 
småningom 1 ett långt skaft, hvarmed djuret är fäst. 
IN TITT Ae a oe de 197 mm. 
Re pe msk anda OR EA 80-505 
» bredd 46 » 
föresssr rr OG 
Afstånd från mun- till kloaköppningen 30 >» 
Skaftet, som uppbär kroppen, är trindt, något ojemnt eller 
finhårigt, till färgen brungult och afsmalnar symmetriskt nedåt. 
Yttre manteln tjock, läderartad, upptill besatt med korta 
hår. På den venstra sidan finnas långsgående, å den högra 
oregelbundna veck och fördjupningar. Till färgen är denna 
mantel hos spritexemplar gråbrun, invändigt perlemorglän- 
sande, och är med smala muskler fäst vid inre manteln, hvar- 
ifrån densamma temligen lätt kan skiljas. 
Inre kroppen något plattad, upptill afrundad, nedtill af- 
smalnande och sträcker sig ganska långt ned i skaftet. Hos 
ett mindre ex. är skaftet till mera än hälften af sin längd 
ihåligt. 
Inre manteln med talrika, strängformiga och hvarandra 
korsande muskler, som äro starkast utvecklade på den venstra 
