108 SWEDERUS, TUNIKATER. 
karakteristiska formen samt den smala, ovanligt långa änd- 
tarmen. 
3. Styela arctica n. sp. 
Dimensioner hos det största exemplaret: 
Längd 40 mm. 
Bredd Sed 
feoseerrs PR PPP RKA 
Kroppen klubblik, nedåt afsmalnande till ett skaft af om- 
kring 17: mm. längd, hvarmed djuret är fäst vid ett iskalmad: 
ment. 
Yttre mantel hos det ena exemplaret lergrå, läderartad 
samt tjock och skroflig af talrika längd- och tvärfåror. Hos 
det andra är manteln mera hvit och försedd med radvisa upp- 
höjningar, liknande hjernvindlingar. Hos båda exemplaren 
är mantelns insida perlemorglänsande. 
Inre manteln består af temligen svag muskulatur och skil- 
jer sig lätt från den förra. 
Mun- och analöppningar tydligt fyllde terminala och 
närsittande. Sifoner vårtlika, föga upphöjda (hos spritexempl.). 
Tentakler enkla, trekantiga, 25—30; med långa och korta 
blandade om hvarandra. 
Flimmerorgan liknar en dubbel strut. Dorsalränna hel- 
bräddad. 
Branchialsäck lika lång som kroppen, med 4 veck på hvar- 
dera sidan samt långa, rektangulära, tvärstälda och tudelade 
rutor med 9—10 gälspringor. : 
Inelfvor på venstra sidan. Mage gulgrå, inuti försedd med 
temligen höga veck af gulaktig färg, som göra att magens ut- 
sida synes vara fårad. Dess bakre ände sammandrager sig 
tvärt och öfvergår 1 en smal tarm, som är blekgul och har en 
slynga uppåt och en nedåt. I dess inre finnes blott en svag 
upphöjning. 
Ett ovarium på högra sidan och talrika endokarper. Hos 
det ena exemplaret var ovariet fyldt af grågröna ägg, men hos det 
andra anträffades talrika larver tätt packade inom branchial- 
säckens nedre del. Larverna voro jämte svansen 3 mm. långa, 
med äggrund kropp samt lång, med axelsträng och simfena 
försedd svans. De hade uppnått en så hög grad af utveckling, 
att branchialsäcken upptill framlyser genom manteln. Vid- 
fästningsorgan samt ögonfläck fullt lea Axelsträngen, som 
synes hafva varit rödgul, afsmalnar symmetriskt och slutar 
