118 TÖRNEBOHM, VEGA-EXPEDITIONENS BERGARTER. 
oaktadt ganska plagioklashaltig. Dess glUummer är dels ljus, 
dels mörk, den förra närvarande i nästan lika stor qvantitet 
som den senare och, såsom det synes, förr utbildad än denne. 
Ortoklasen är ofta finstrimmig på samma sätt som fallet plägar 
vara med den i granulit; den är tydligen senare utbildad än 
plagioklasen, enär den innesluter korn af denne. Accessoriskt 
förekomma afrundade, stundom temligen stora korn af apatit, 
samt små kristaller af zgirkon. MNSistnämnde mineral uppträder 
såsom inneslutning i alla de öfriga, äfven i apatiten. I glim- 
mer inneslutna zirkonkorn äro ständigt omgifna af en mörk, 
utåt förtonande zon. 
b) Glimmerskiffern är till färgen grå, än mörkare, än lju- 
sare. En temligen mörk och finkornig varietet befans under 
mikroskopet bestå hufvudsakligen af ett finkornigt qvartsaggre- 
gat, rikligt inmängdt med små fjäll af ljus glimmer och klorit 
samt enstaka blad af brun glimmer. I denna massa ligga större 
qvartskorn och glimmerfjäll inströdda. De förra nå 0,2 å 0,3 
mm. 1 tvärmått och hafva mycket oregelbundna, nästan taggiga 
konturer. I ett par fall syntes i sådana qvartskorn en af in- 
terpositioner frambragt, ringformig teckning, antydande, att 
kornen ursprungligen varit mindre och haft afrundade former, 
men genom senare tillväxt erhållit sin nuvarande oregelbundna 
skapnad. De större, parallelt med skiffringsytorna ordnade 
glimmerbladen äro mestadels bruna, hafva ytterst ojemna, 
sönderflikade konturer och äro späckade med små qvartskorn. 
Accessoriskt förefinnas något magnetit, små oregelbundna par- 
tier af titamit, små korn af apatit, äfvensom ett och annat så- 
dant af fältspat. 
c) En något ljusare och gröfre glimmerskiffer med en- 
staka, större, ej sällan .tvärs emot skiffringen utbildade individer 
af ljus, silfverglänsande glimmer, befans hufvudsakligen bestå 
af en småkornigt skiffrig blandning af qvarts och brun glim- 
mer jämte än mer, än mindre ljus sådan: Qvartskornen hafva 
delvis temligen afrundade former; mellan dem uppträder glim- 
mern såsom utfyllningar. Qvartsen är, synnerligast fläckvis, 
särdeles rik på interpositioner i form af fina, hårlika fibrolit- 
stänglar. Dessa förekomma dels enstaka, dels knippvis, och 
ligga i olika, hvarandra godtyckligt korsande riktningar. Ofta 
ses en stängel eller ett stängelknippe fortsätta genom två eller 
tre qvartsindivider. På gränserna mellan dessa äro stänglarna 
då än afbrutna, än sammanhängande. Inuti en och samma 
qvartsindivid kan ock en stängel vara afbruten och delad i 
flera stycken, hvilka då stundom äro båglinigt anordnade. 
ss 
