128 TÖRNEBOHM, VEG. A-EXPEDITIONENS BERGARTER. 
gar. Under mikroskopet befans bergarten bestå af en gul- 
grön grundmassa samt deri rikligt inbäddade större korn af 
fältspat (knutarna). Den förra utgjordes hufvudsakligen af ett 
finfjälligt aggregat af hvit glimmer och ett gulgrönt mineral 
med svag absorptionsförmåga och föga lifliga interferensfärger, 
antagligen klorit. Detta senare är qvantitativt något öfver- 
vägande och bestämmer grundmassans färg, dock synes den 
hvita glimmern vara närvarande i nästan lika stor mängd, 
ehuru den 1i följd af sin färglöshet föga framträder annat än i 
tvärsnitt. Detta finfjälliga aggregat är tätt späckadt — man 
skulle nästan kunna säga inväfdt — med små rutil-nålar, hvilka 
dels ligga enstaka, dels bilda radialstråliga grupper. Nålarna 
äro vanligen enkla kristaller, någon gång knäformiga tvillin- 
gar. De längre af dem, hvilka kunna nå intill 0,2 mm. äro 
ofta knäckta, stundom liksom böjda. Vidare förefinnas, ehuru 
blott sparsamt, små, svagt blågråa kristaller af turmålin, och 
likaså små, delvis af jernoxidhydrat fylda, hexaedriska hål- 
rum, antagligen efter svafvelkis. De rikligt inströdda större 
fältspat-kornen hafva i allmänhet omkring 0,5 mm. längd; ett 
och annat kan vara större, inemot 1 mm., andra åter äro be- 
tydligt mindre. Vanligen bestå de af ett klart och färglöst 
skal, hvilket omsluter en af en mängd 
främmande partiklar gråfärgad kärna. 
Gränsen mellan skalet och kärnan är 
mestadels ganska skarp. Kornens yttre 
konturer äro alltid mycket oregelbund- 
na, ojemna och bugtande, stundom lik- 
som flikade; kärnorna deremot förete 
ej sällan ganska tydliga kristallbegräns- 
ningar, fig. 5. Det egentligen färgande 
ämnet i kärnorna utgöres af en mängd 
små, opaka korn af kol-likt utseende. 
Stundom är det ordnadt i genom hela 
kärnan närmevis parallela, något bug- 
tande strimmor, hvilkas orientering ej synes stå i något sam- 
band med bergartens skiffrighet. Jämte detta pigment inne- 
hålla kärnorna en mängd små rutil-nålar af samma beskaffenhet 
som grundmassans. Sådana nålar kunna ock, ehuru mera 
sparsamt, förekomma i skalet. Äfven turmalin förefinnes der 
och hvar i fältspatkornen, samt vidare små, ljusa, oregelbundna 
partier, möjligen glimmer. Ej sällan äro fältspatkornen ut- 
bildade såsom tvillingar efter karlsbaderlagen ; plagioklas-streck- 
ning kunde deremot ej hos dem upptäckas. I symmetriska 
