132 TÖRNEBOHM, VEG A-EXPEDITIONENS BERGARTER. 
ymnigt insprängda 4 å 5 mm. långa strökorn af ortoklas. Så- 
dan är för öfrigt bergartens rådande fältspat. Den i friskt 
tillstånd grönbruna glimmern har fläckvis undergått kloritisk 
omvandling under utskiljande af rutil-mikroliter. Bland qvart- 
sens vätskeinterpositioner förekomma om hvarandra sådana 
med orörliga och med lifligt rörliga libeller. Den accessoriskt 
uppträdande apatiten är utbildad i relativt stora korn. I ett 
sådant observerades en mängd vätskeinhysingar, delvis med 
särdeles lifligt rörliga libeller, äfvensom ett par små rödbruna 
kristallkorn, antagligen rutil. Enstaka sådana kristallkorn före- 
komma äfven der och hvar i de öfriga mineralen. 
c) Hornblendegneis från Almqvists berg. Bergarten är 
småkornig, mörk, och består hufvudsakligen af fältspat, öfver- 
vägande plagioklas, men derjämte äfven något ortoklas och nu- 
kroklin, qvarts och mörkgrönt hornblende, hvilket sistnämnda är i 
riklig mängd närvarande. Qvartsen är ofta utbildad såsom al- 
rundade korn, mellan hvilka fältspat (företrädesvis ortoklas) 
samt äfven hornblende uppträda såsom utfyllningar. Korn 
af qvarts och plagioklas ses inneslutna så väl i hornblende, 
som i ortoklas. Ganska ymnigt förekomma större och mindre 
korn af gulgrå titamit, mestadels med något långsträckt afrun- 
dade former och ofta samlade i små klungor. Sparsamt träffas 
små korn af apatit. 
d) En från berget vid hamnen tagen bergart bestående af 
1. 2 em. tjocka grågröna lager, vexlande med helt: tunmat 
mörka skikt. De senare utgöras öfvervägande af hornblende, 
de förra af en finkristallinisk, grågrön grundmassa, rikligt 
späckad med 3 å 4 mm. stora, ljusa korn. Under mikroskopet 
befans nämnda grundmassa bestå af qvarts, plagioklas och orto- 
klas. I densamma funnos inströdda större, mycket oregelbundna 
individer af malakolit, (de makroskopiska, ljusa kornen) fläckvis 
dock substituerad af grönt hornblende. Alltsammans var rikligt 
späckadt med epidot. Vidare förefans ljus titamit temligen 
ymnigt, delvis i ganska goda kristaller. Bergarten torde vara 
beslägtad med den ofvan beskrifna hornblendegneisen. 
e) Blåaktigt grå, temligen grofkornig kristallinisk kalk- 
sten, genomsatt af hvita kalkspatådror och af ojemna, skrofliga 
aflossningsytor, öfverdragna med ett fint grafitstoft. Under mikro- 
skopet visade bergarten sig bestå af ett kristalliniskt kalkspat- 
aggregat, nästan utan andra föroreningar än en mängd små 
mörka, ofta flocklika partiklar, antagligen grafit. 
f) En gråsvart, grof skiffer med buckliga skiffringsytor. I 
tvärbrott synas små, ljusa, fingryniga strimmor och linsformade 
