VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 133 
körtlar mellan de svarta skifferlamellerna. Dessa äro affärgan- 
de "och tydligen starkt grafithaltiga. I slipprof befans berg- 
arten bestå af qvarts, ett grönhvitt, fjälligt mineral med lifliga 
interferensfärger (talk?), samt grafit, hvilka mineral voro så 
fördelade, att än det ena, än det andra var strimvis rådande. 
Grafiten är ej utbildad i tydliga fjäll, utan förefinnes blott så- 
som små partiklar af ofta mycket oregelbunden form. 
g) Qvartsporfyr med grå, temligen ljus grundmassa, i 
Hvilken ligga rtikligt” inströdda ända till I cm. långa korn af 
vittrad fältspat, samt, mera sparsamt, korn af grå qvarts. Den 
mikroskopiskt ej särdeles finkorniga grundmassan består af 
fältspat och qvarts, bådadera i delvis temligen väl kristalliserade 
individer. Mellanrummen utfyllas af skriftfältspat, hvilken i 
regeln är gröfre utbildad i dessas midt, än närmast de omgif- 
vande mineralkornen. Fältspaten, så väl i de enbara indivi- 
derna, som i skriftfältspaten, är starkt vittrad; dock kan iakt- 
tagas, att den ej uteslutande utgöres af ortoklas, utan att äfven 
plagioklas är närvarande. Sparsamt förekomma små kloritiska 
partier, antagligen omvandlad glimmer. De starkt vittrade 
fältspat-strökornen bestå öfvervägande af plagioklas. Qvarts-strö- 
kornen bildas vanligen af flera parallelt eller nära parallelt 
orienterade individer, mer eller mindre fullständigt skilda ge- 
nora smala strimmor af grundmassa. Deras former äro i re- 
geln något afrundade, dock visa de ej sällan antydningar till 
kristallkonturer. Ej sällsynta äro vätskeinneslutningar med 
trögt rörliga libeller; en del af dem har form af negativa 
kristaller, andra äro oregelbundna. 
En annan varietet af samma bergart befans äga en något 
finkornigare grundmasssa, uti hvilken skriftfältspat ej förekom. 
Klorit förefans der mera ymnigt, dels såsom smärre partier I 
grundmassan, dels såsom större partier, och då företrädesvis 
inuti eller i närheten utaf de ofta af flera individer samman- 
satta fältspatströkornen. Accessoriskt förefunnos relativt stora 
partier af strålig epidot, samt små kristaller af zirkon och ortit. 
Sistnämnda mineral är utbildadt i prismatiska kristaller af 
ända till 0,8 mm. längd, men så sparsamt närvarande, att man 
1 allmänhet ej finner mer än en å två sådana kristaller per qva- 
dratcentimeter preparat. 
Andra porfyrprof från Konyam-bay skilde sig från de nu 
beskrifna genom mindre rikedom på strökorn; stundom syntes 
qvartskornen nästan helt och hållet träda tillbaka. Grund- 
massans beskaffenhet var dock densamma. Ännu andra hade 
en från nu beskrifna väsentligt afvikande habitus och tillhörde 
