134 TÖRNEBOHM, VEG A-EXPEDITIONENS BERGARTER. 
tydligen en helt annan porfyrtyp. Då dennas strökorn hufvud- 
sakligen utgöras af fältspat, och qvarts ej bland dem ingår, 
kan bergarten betecknas såsom 
h) fältspatporfyr: Denna består af en mörkbrun, tät, 
hälleflintlik grundmassa, i hvilken strökorn af dels blekröd, dels 
grönaktig fältspat äro än sparsamt, än rikligt inströdda, jämte 
fjäll af vittrad glimmer, de senare stundom ända till 3 a 4 
mm. i tvärmått. Grundmassan är glest ådrad af fina, rödbruna 
strimmor. Den visar sig under mikroskopet bestå af en klar 
och genomskinlig, mikrofelsitisk basis, hvilken i vanligt ljus 
och vid stark förstoring har ett obestämdt grynigt utseende 
och mellan korsade nicols synes fläckig, dock äro de särskilda 
fläckarna; hvilka hafva. blott 002 till 0j02 mm. I tvär mått hva: 
ken skarpt begränsade och ej heller fullt enhetliga. I hvarje 
fläck synas nämligen alltid några mörka eller annorlunda fär- 
gade småfläckar. Det hela gör intryck af att vara ett mikro- 
skopiskt aggregat af ofullständigt utbildade korn af skriftfält- 
spat. I detta aggregat ligga spridda små partier af ett ljust 
glimmermineral inströdda. Hela massan är vidare liksom ge- 
nompudrad af en mängd ytterst små, punktlika, opaka korn, i 
följd hvaraf den får en gråaktig färg. Dessa korn äro i regeln 
något ojemnt fördelade; än ligga de strimvis glesare och tätare, 
i hvilket fall stundom en ganska vacker fjuidalstruktur kan 
uppkomma, än äro de samlade 1 tätt liggande, obestämdt be- 
gränsade små kulor, i preparaten visande sig såsom runda 
fläckar, gifvande dem ett så att säga apelkastadt utseende. 
Partierna mellan fläckarna innehålla en mängd små, grön- 
aktiga, kloritiska partiklar och synas i följd deraf något gröfre. 
Fältspat-strökornen hafva oftast form af skarpkantiga brott- 
stycken. De bestå dels af ortoklas, dels af plagioklas, och äro 
1 regeln starkt vittrade, synnerligast så de senare. Bland vitt- 
ringsprodukterna märkes ofta kalkspat. Den ursprungligen 
mörka glimmern är fullständigt omvandlad i klorit och musko- 
vit. I snitt vinkelrätt mot genomgångarna ses dessa båda mi- 
neral vexla i oregelbundna lameller. Muskoviten synes repre- 
sentera ett mera framskridet omvandlingsstadium. I samband 
med omvandlingen har utbildat sig en mängd nålar, oregel- 
bundna taflor och korn af ett ljust, temligen starkt ljusbrytande 
mineral. I mot genomgångarna vinkelräta glimmersnitt ses 
dessa nybildningar företrädesvis samlade i strimmor efter mo- 
dermineralets bladighet; i snitt parallelt med denna bladighet 
ser man, att nålarna företrädesvis äro ordnade 1 trenne hvar- 
andra under ungefär 60? korsande riktningar. Hvarken till 
