VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. ibzål 
fossil i pleistocena aflagringar 1 Tyskland, men lefvande i nord- 
ligaste Ryssland och Sibirien, Pupa columella B1., som är fossil 
på Europas fastland, Valvata alpestris B1., som finnes lefvande 
- vid Jörn i Piteå Lappmark, Bayern, Tirol, Schweiz, Wärtemberg 
och Steiermark samt subfossil på 10—13 fots djup i torfmossar 
på Öland och i norra Italien. I Nordamerika finnas inga arter 
af Balea eller Clausilia och inga venstervridna Puper (Vertilla). 
Samma är förhållandet i den arktiska regionen af både gamla 
och nya verlden. 
Cirkumpolära arter eller sådana, som finnas både i Europa, 
Asien och Amerika, äro med säkerhet blott följande: 
Limax agrestis L. Pupa arctica Wall. 
Hyalinia mitida Mäll. Limnea stagnalis L. 
-— hammonis Str. — - mwicularia L. 
Vitrina pellucida Mäll. — . . peregra Mull. 
Conulus fulvus Mull. — palustris Mull. 
Acanthinula harpa Say. Physa hypnorum L. 
Vallonia costata Mull. Planorbis albus IL. 
— - pulchella Mäll. — borealis Lov. 
Cochlicopa lubrica Mull. Margar. margaritifera L. 
Pupa muscorum L. Anodonta cygnea L. 
Då man i södra landen bestiger ett berg, lemnar man genast bakom 
sig en betydlig mängd arter af den rika faunan i dalarna, och ju högre man 
kommer, desto flera försvinna, allt efter hvarje arts förmåga att uthärda köld 
eller behof af fuktighet och hvars och ens anspråk på för sig passande 1lo- 
kaler. Då man närmar sig snöregionen, omgifves man sålunda af alla de 
arter, som under framträngande mot norden medfölja till subarktiska och 
arktiska land, men derjemte af nya, förut ej sedda arter, hvilka till följd 
af sin natur icke kunna lefva under andra förhållanden än dem alpernas 
högre regioner erbjuda. Dessa äro de äkta alpina arter, som omgifva, högre 
eller lägre, alpspetsarna såsom deras pol och utgöra en sjelfständig alpfauna, 
på samma sätt som den arktiska regionens fauna bildar ett helt för sig. 
Nästan alla de arter, som den senare har gemensamt med mellersta Eu- 
ropa, gå der högre upp på bergen än andra låglandsarter, redan på Sudeterna 
till 4000 fot ö. h. Den alpina och den arktiska faunan äro med hvarandra 
fullkomligt analoga, hafva samma karakter, samma fysiognomi såsom grun- 
dade i likartade yttre förhållanden, men de äro på intet vis med hvarandra 
identiska. Några bilder från molluskernas >»high life» i. östra och södra Eu- 
ropa skola ådagalägga detta. 
Af Siebenbärgens 155 arter bebo 120 land och blott 35 vatten, 94 arter 
tillhöra låglandet, 53 den lägre bergregionen till 1800 m. och 8 den högre 
bergfaunan.! Dessa äro hufvudsakligen Clausilier af gr. Alopia, som är 
egendomlig för detta land. Åtskilliga af dessa sakna det för detta genus 
1 Bietz, Fauna d. Land- u. Siässw.-Moll. Siebenbärgens. 1867. 
