- 
VÖRIGSA = ENS PI ESD TRE ONCE IN SU VETEN OSIRS AVP GC VAR BIE EN: 179 
det att Europas största arter ytterst sällan uppnå 30 mm. längd 
och 7 mm. bredd. 
Land- och sötvattenmolluskerna 1 Japan tillhöra en blan- 
dad fauna från tre zoner, en sibiriskt-amerikansk, en japanskt- 
kinesisk eller ostasiatisk och en tropiskt-indisk eller sydost- 
asiatisk. 
Till den första gruppen höra de arter, som uppenbarligen 
äro identiska med eller ytterst närstående till sibiriska och 
nordamerikanska, såsom Hyalimia radiatella Reinh., minuscula 
Bin., pupula Gould, Helix pauper G., tenera B., Hilgendorfi K., 
macrocyeloides K., Vertigo-arterna, Succinea lauta G., Carychium 
noduliferum R., Limnea japonica Jay, Planorbis illibatus W., Val- 
vata japomica Mts., Margarit. dahurica Midd., Anodonta cellensis 
Hjelt mg fl. 
Till den andra gruppen höra Buliminus Cantori P hil., Clau- 
silia. aculus Bens., Limnea pervia Mts., Cyclotus Fortunei Pfr., 
Bythima striatula Bens., Umo oxyrhynchus Mts., Dipsas, Ano- 
donta Woodiana Lea, farit MPS ana 
Till den tredje gruppen höra bland andra Hyalinia öar 
Pfr., Helix similaris F ér., Stenogyra javamica Roe, gracilis Hutt., 
lör bis compressus Hutt., Memantium W., japomcus Mts., mica 
W., mitidellus Mts., Ancylus Bacomi Bg t., Paludina oxytropis Bens., 
Melanie, Neritine. 
Till den sibiriskt-amerikanska kontingenten höra i allmän- 
het faunans minsta arter, och de förekomma företrädesvis i 
norden, Yesso, under det att de alltmera träda tillbaka mot 
södern. Japan äger tvifvelsutan ingen med Europa gemensam 
art, som ej .möjligen blifvit dit öfverförd (så som så många 
blifvit det till N. Amerika), oaktadt alla faunister såsom sådana 
upptaga Limax agrestis L., Hyalinia mitida Mäll. och Planorbis 
albus D. Dessa bestämningar äro ytliga, Limax »wahrscheinlich 
agrestis L.», »Hyal. nitida», som Adams säger sig funnit på 
Tsus-Sima, betvilar han sjelf vara rätt bestämd och den är 
sannolikt den H. obtusa, som jag i det följande skall beskrifva, 
och »Planorbis albus L.», af Donitz tagen i Hakonesjön samt af 
Hilgendorf i ett dike vid Uwino, är tvifvelsutan Pl. illibatus mh. 
och således en närstående, men väl skild art. Jag kan i dessa 
och liknande frågor icke instämma i vännen Kobelts resonne- 
Mans, (Abiidsenckenb. Ges Bi Hg Sp2010ch 
H. 4, p. 447), att antagandet af flera skapelse- eller utvecklings- 
centra nödvändigt fordrar antagande af närstående arters iden- 
titet, 1 huru från hvarandra fjerran land de än förekomma. 
Äfven. om vi gå in på att samma utsäde en gång skedde på 
