180 WESTERLUND, LAND- OCH SÖTVATTEN-MOLLUSKER. 
olika delar af jordytan, behöfva vi väl knappt mer än påminna 
oss det öfverväldigande inflytande, vidt skilda klimatiska och , 
fysikaliska förhållanden utöfva på naturens alster, för att för- 
stå, att dessa måste, under omätliga tidrymder, der de ej duka 
under, utveckla sig i olika riktningar, här mer, der mindre, så 
att de åtminstone ej kunna a priori identifieras, derförvatt 
de möjligen en gång haft samma ursprung, då de numera äro 
konstant skilda, om än ej alltid olikheterna stå att finna utan 
tillräckligt noggrann uppmärksamhet. 
Af särskildt intresse är förekomsten af sådana arter som 
Vitrea Hilgendorfi Beinh., microdiscus R. och minura mh. af ett 
genus eller subgenus, som förut endast varit bekant för det euro- 
peiska faungebitet och utan öfvergångspunkter på den ofantliga 
kontinenten återfinnas i den yttersta östern. Anmärkningsvärdt 
är äfven uppträdandet af arter från mellersta Nordamerika, 
men kan lättare förklaras genom passagen öfver Beringssund 
och de närliggande ögrupperna. 
Vega ankrade i Jokohama den 8 sept. 1879. I >Vegas 
färd kring Asien och Europa», 2, p. 363 säger frih. Norden- 
skiöld: »Under vistelsen i Japan bemödade sig löjtnant Nord- 
qvist att göra en så fullständig. samling, som Varb kota 
uppehåll medgaf, af landets land- och sötvattenssnäckor. Till 
följd af landets ovanliga fattigdom på dessa djurformer blef 
dock utbytet vida mindre än vi hoppats. Under en föregående 
resa till Ishafvet har jag varit med om att insamla landsnäckor 
vid Renö, norr om skogsgränsen i nordliga Norges ytterskär. 
Man kan; der på några timmar msamla lika mansAa djuret 
denna grupp, som i det bördiga Japan på lika många dagar. 
Det finnes landsdelar i Japan, täckta af täta skogar och busk- 
snår, der man under en förmiddags utflygt knappast kan finna 
ett enda snäckskal, oaktadt marken är genomskuren af djupa, 
skuggrika klyftor, i hvilka massor af tort löf finnas hopade 
och hvilka derför borde vara en ytterst lämplig uppehållsort 
för landmollusker. Orsaken till denna fattigdom bör kanske 
sökas i den brist på kalk eller basiska kalkhaltiga bergarter, 
som är rådande i de delar af Japan, hvilka vi besökt.» 
De vigtigaste ställen, ifrån hvilka mollusker hemfördes, äro: 
Ihako — badort med heta källor, 700 m. ö. h., omgifven 
af vulkaniska berg och branta, ouppodlade, med gräs bevuxna 
kullar, skilda af dalgångar, i hvilka strida bäckar framsorla, 
nästan skylda af ytterst yppiga snår. (N.) 
Kutasu — »Japans Aachen», på en höjd af 1050 meter, 
med heta svafvelaktiga källor i en trakt, der vegetationen be- 
