VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 191 
Beskr. Kroppen på öfre sidan mörk, på sidorna ljus, på 
sidorna framtill ofläckad, manteln svartfläckig, foten eller sni- 
gelns bakre hälft med flera långsgående svarta streck från 
manteln till slemkörteln och fotbrämet med talrika tvärstående 
svarta strimmor. 
Förekomst. Ceylon, Point de Galle. 
Gen. Vaginulus Fér. 
2. VWVaginulus Stuxbergi nov. sp. (Taf. 2, fig. 2.) 
Pallium supra aterrrimum, densissime verrucis rotundatis nuno- 
ribus obtectum et verrucis majoribus comicis migris et rufo-capitatis 
dense obsitum; corpus subtus pallidum, leve, solea lata rugosa ex- 
cepta. Long. pallvi h. e. amimalis (spec. in spiritu asserv.) 45, lat. 
2S mm.; solea pedis lat. 12 mm. 
Beskr. Manteln, som betäcker hela kroppen, är på öfre 
sidan alldeles svart, tätt betäckt med mindre, afrundade vårtor 
samt derjemte försedd med ett stort antal större, kägelformiga, 
svarta knölar, som i spetsen hafva röda hufvuden; manteln 
under liksom foten ljus, den senare på tvären rynkad. 
Förekomst. Borneo, midt emot Labuan, i urskogen vid 
stranden af floden Kalias. (Stuxberg.) 
Klaner AN detta: genus (som är: olikt alla andra land 
mollusker deruti, att dess på samma gång andedrägts- och 
anal-öppning är belägen bakom och öfver fotens spets i krop- 
pens midtlinie, strax under mantelns bakersta kant) har Bor- 
neo förut 3 arter: V. Hasselti Mts. (pallium supra minutim et 
confertim granulosum, castaneum, striga mediana aurantia, 
1. 65—70, d. 13—28 mm.), V. Bleekeri Kef. (p. supra minutim 
equaliter granulosum, supra subtusqe &equaliter brunneo- 
nigrum, 1. 32—42, d. 16—19) och 7V. -Wallacei Iss. (p. granulis 
minutissimis densis et alteris majoribus rudis ornatum, griseo- 
fuscum, subtus flavogriseum, utringue nigromaculatum, solea 
AnsuSsta ons lsd lat. pedis 3 mm... Af dessa ar deten;- 
dast den sistnämnde, som kan jemföras med vår nya art, till 
följd af den olikformiga granuleringen på mantelns öfre sida, 
men denna är dock hos båda i hög grad olika både till stor- 
lek forn. och färg, hvarjemte fotsulan it hos Vi Wallace. är 
mycket smal, hos V. Stuxbergi mycket bred, djuret hos den 
förre »elongatum, gracile>», hos den sednare bredt och grott. 
Högst afvikande från alla hittills kända är V. Stuxbergi genom 
