194 WESTERLUND, LAND- OCH SÖTVATTEN-MOLLUSKER. 
smal, mycket tunn läpp, mynningkanterna långt skilda, spindel- 
kanten mycket svagt krökt, nästan dubbelt längre än den starkt 
böjda ytterkanten. 
Förekomst. Japan, Murajama. 
6. Hyalinia obtusa nov. sp. (Taf. 2, fig. 3.) 
Testa anguste umbilicata, convexwuscula, castanea, subtus parum 
pallidior, mitida, striatula et dense spiraliter lineata, obtusissima ; 
anfr. 4/,, celeriter acerescentes, sutura tenwi marginata disjuncti, 
ultimus subtus antice tumidulus; apertura magna, late Ihwmaris. 
Iianvs 165 all. 43: MR: 
Beskr. Skalet trångt nafladt, svagt konvext, kastanjebrunt, 
under föga blekare, glänsande, svagt strimmigt, mycket tätt och 
regelbundet spiralstrieradt, spiran rundadt nedtryckt, bred; 
vindn. 4!/5, hastigt tillväxande, skilda af en fin kantad söm, 
den ytterste på undre sidan framtill något uppsväld; myn- 
ningen stor, bredt månformig. 
Förekomst. Japan, Ikao samt emellan Ikao och Takasaki. 
Anm. Blott 1 exemplar och detta icke fullt utväxt samt 
dertill något skadadt vid mynningen förefinnes, men det ut- 
visar dock tydligen icke blott en från alla hittills kända japan- 
ska Hyaliner vidt skild art, utan! olik alla från Kina, Indiska 
Arkipelagen o. s. v. beskerma anmter 
Subgen. Vitrea Fitz. 
7. Hyalinia minura nov. sp. (Taf. 3, fig. 6.) 
Testa punctiforme perforata, depressa, spira paullisper turbinata, 
albida, wmitida, striatula, subtus tumido-convexa; anfractus 3!/,—4, 
sensim acerescentes, convexwusculi, sutura lineari et marginata discreti, 
ultinus parum latior, antice ne minime dilatatus, vix convexiusculus, 
subtus tumidus; apertura late lunaris; peristoma intus tenue sub- 
labiatum, marginibus remotis, superiore mox descendente, inferiore 
strictiusculo, columellari pone insertionem angulum formante. Diam. 
PES 
Beskr. Skalet punktformigt genomborradt, nedtryckt, hvitt, 
glänsande, finstrimmigt, under något uppblåst konvext; spiran 
svagt snurrformig; vindn. 3!/-—4, långsamt tillväxande, svagt 
konvexa, skilda af en fin och kantad söm, den ytterste föga 
bredare, framtill icke det minsta vidgad, på öfre sidan mycket 
