206 WESTER TUND, LANDE OCH SÖ PVARPENMOBAIPSKPER. 
21. Planorbis liratus nov. sp. (Taf. 4, fig. 18.) 
Testa parva, plana, utrinque centro subequaliter impressa, lute- 
scenti-cornea, supra et infra, ab apice ad aperturam sub lente per- 
distincte spiraliter lineata, transversim vix striatula; anfr. 4, convexi, 
reqgulariter acerescentes, ultimus lente accrescens, subcylindraceus, bast 
perobsolete angulatus, supra paullo magis convexus; apertura rotun- 
data: Dem SRS Hen. 
Beskr. Skalet litet, platt, på båda sidor nästan lika insänkt 
i midten, gulaktigt hornfärgadt, öfver och under, från första 
vindningen till mynningen, under loupen mycket tydligt spiral- 
linieradt, på tvären knappt märkbart strimmigt; vindn. 4, kon- 
vexa, regelbundet tillväxande, den siste långsamt tillväxande, 
nästan cylindrisk, vid basen mycket otydligt kantig, på öfre 
sidan något mer konvex än på den undre; mynningen rundad. 
Förekomst. Ceylon, Point de Galle. 
Anm. Ingen hittills känd Gyraulus, ännu mindre någon 
från södra och östra Asien bekant, har på samma gång så 
långsamt tillväxande och cylindriska vindningar i förening med 
en så på båda sidor utvecklad spiralstriering. 
Subgen. Hippeutis Agass. 
22. Planorbis versicolor nov. sp. (Taf. 4, fig. 19). 
Testa juvemis rufo-castanea, mitidissima, adulta rufescenti-cornea, 
mutidula, subtilissime oblique striatula, supra convexa, centro sat pro- 
funde immersa, subtus planiuscula, umbilicata (umbilico centro an- 
gustissimo, aperturam versus dilatato), striatula; anfr. 4, prinu an- 
gusti, spiram minimam formantes, ultimus maximus, extus declivis, 
subtus convexiusculus, peripheria acute angulatus; apert. perobliqua, 
cordiformis, margine columellari subrecto, exteriore antrorsum valde 
ConwexoOs = TNA Sy AES nm 
Beskr. Skalet ungt rödaktigt kastanjefärgadt, starkt glän- 
sande, äldre rödaktigt hornfärgadt, svagt glänsande, med mycket 
fina, snedstående tvärstrimmor, på öfre sidan konvext, i midten 
temligen djupt insänkt, under plattadt, med en i midten mycket 
trång, men mot siste vindningen (mynningen) vidgad nafvel, 
finstrimmigt; vindn. 4, de första smala, bildande en mycket liten 
spira, den siste störst, utåt sluttande, under svagt konvex, i 
periferien hvasskantig; mynningen mycket sned, hjertformig, 
