VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 2 
Anm. Vid Jokohama har prof. E. v. Martens tagit Japans 
hittills enda Assiminea, A. japonica Mts. (såvida icke, emot : 
Kobelts åsigt, A. cineta Ad., som af Frauenfeld anföres för 
Japan, är skild). Att den ofvan beskrifna icke kan vara Mar- 
tens” art, synes tydligen af följande kännetecken, som utmärka 
denna: testa convexe conica, striata, lineis impressis spiralibus 
nullis, olivaceo-nigricans; anfr. 4!/>, sutura sat profunda dis- 
junett, long. (, diam. maj. I mm. 
Gen. Bythinia. 
27. Bythinia tumida nov. sp. (Taf. 5, fig. 23). 
Testa ovata, obtusa, ventrosa, obsolete striatula, nitidwa, olivaceo- 
corneéa; spira brevis, obtusa, sepius erosa; anfr. 3!/,—4, convexi, 
sutura sat profunda, linea elevata, tem munita, disjuncti, ultimus 
ventrosus, quam spira longior:; apertura rotundato-ovata, superne ob- 
buse angulata, marginibus callo obtuso sat valido in pariete contigwis; 
operculum late ovatwm, rugis concentricis valde elevatis munitum. 
Kongo 4"), dam. 4/5 nn. 
Beskr. Skalet äggformigt, trubbigt uppblåst, otydligt fin- 
strimmigt, svagt glänsande, olivfärgadt hornbrunt; spiran kort, 
trubbig, oftast anfrätt; vindn. 3!/2—4, konvexa, den siste bukig, 
längre än spiran; sömmen temligen djup, åtföljd af en fin 
upphöjd linie; mynningen rundadt-äggformig, upptill trubbigt 
vinklad, med kanterna på mynningväggen förenade genom en 
temligen stark trubbig valk; locket bredt äggrundt, med starkt 
framstående upphöjda koncentriska ringar. 
Förekomst. Ceylon, Point de Galle. 
Anm. PBythinia orcula Bens., som äfven finnes på Ceylon, 
är den närmast stående arten, men som skiljer sig genom 
mjölkhvitt, slätt skal, svagt konvexa vindningar, storlek (long. 
29 / 
6/5, diam. 5 mmm.) och mycket svaga koncentriska ringar på 
locket. 
Gen. Neritina Lam. 
Subgen. Clithon Montf. 
28. Neritina Nordquisti nov. sp. (Taf. 5, fig. 24) 
Testa ovata et semiglobosa, confertim striata, rugis imerementt 
majoribus, ubique lines spiralibus densissimis pulcherrime ornata, 
