Det ej ringa antal Krustacé-former, hufvudsakligen Kope- 
poder, hvarmed undersökningen af evertebrerade hafsdjur i all- 
mänhet men i synnerhet af Tumikaterna riktat vetenskapen, er- 
bjuder ur morfologisk synpunkt ett särskildt intresse genom 
dertalmka exempel de lemna på förändringar, framkallade at 
ett mer eller mindre utprägladt parasitiskt lefnadssätt. Ehuru 
de flesta ej med fiskparasiterna af samma ordning dela dessas 
utmärkande karakterer, bestående i reduktion eller försvinnande 
af kroppssegmenteringen, ägande af sugmun m. m. får dock 
afpassningen efter de yttre förhållanden, under hvilka de lefva, 
ofta sitt uttryck i en ombildning af vissa appendikulära organ, 
som dels fått en annan användning än de fria Kopepodernas, 
dels icke eller endast i ringa grad fullgöra sina ursprungliga 
funktioner och derför blifvit mer eller mindre rudimentära. 
Äfven en sådan bildning, som förekommer hos fam. Notodel- 
phyide Thor. i form af en matrix öfver vissa thorakalsegment 
såsom ersättning för yttre äggsäckar, torde likaledes finna sin 
förklaring uti dessa djurs uppträdande såsom fullbildade inom 
Ascidiernas branchialsäck, der den vanliga anordningen af äggen 
ej skulle motsvara sitt ändamål att behålla dem i förbindelse 
med moderdjuret till larvernas utkläckning och sålunda skydda 
dem mot. förstörelse: En annan typ för de inom Tunmikater 
förekommande Kopepoderna företer visserligen till den yttre 
kroppsformen inga väsentliga förändringar från den för ord- 
ningen vanliga, men dess munbeväpning visar sig olik nyss 
nämnda familjs och på samma gång de fria Kopepodernas samt 
häntyder på icke blott en symbios utan ett verkligt parasitiskt 
lefnadssätt inom Asecidierna. Ytterligare andra på eller i Ever- 
tebrater förekommande Kopepoder öfverensstämma med de egent- 
liga och lägsta fiskparasiterna deruti att de äga en genom 
öfverläppens förlängning bildad sifon eller sugmun. 
Då i afseende på dessa djur hittills inga uppgifter blifvit 
meddelade från arktiska trakter, kunde det tillfälle, som erbjöd 
