260 KJELLMAN OCH PET ERSBN, OM JAPANS EAMINARITAGCRER. 
ligen membranösa såsom laminan, men de röja dock sin natur 
af rhiziner genom sin mer eller mindre långt drifna, med rhi- 
zinernas fullt öfverensstämmande förgrening. LL. radicosa kan 
sålunda betraktas såsom en L. sessilis med differentierad stipi- 
taldel och hvars lamina-rhiziner i följd af en stipes” utveckling 
icke längre tjenstgöra såsom vidfästningsorgan, utan mer eller 
mindre omdanats och uppträda såsom funktionslösa delar. 
Märkas må, att L. sessilis väl närmast sluter sig till Digitata- 
gruppen, under det L. radicosa är att hänföra till gruppen 
Saccharine, men detta måste anses af mera underordnad be- 
tydelse, då gränsen mellan dessa grupper är så föga skarp. 
Äfven till Laminaria Peterseniana knyter sig ett fylogenetiskt 
intresse. Saccorhea bulbosa intar bland hittills kända Laminaria- 
ceer en fristående plats och utgör representanten för en alldeles 
säregen typ, karakteriserad deraf, att hos den zoosporangierna 
utbildas icke såsom hos andra Laminariaceer på laminan eller 
särskilda bladbildningar utan på den vingade stipes. Dess 
veckade vingkanter kunde man antaga motsvara och. utgöra 
en lägre utvecklingsform för de hos slägtena Pierygophora, 
Alaria o. s. v. förekommande zoosporangiebildande bladen och 
sålunda betrakta Saccorhiza-typen såsom en fylogenetisk mellan- 
form mellan Lanminariace-typer med sorus utvecklad på sär- 
skilda bladbildningar och sådana, hvilka hafva sorus utbildad 
på laminan. Af alla kända Laminariaceer fans det emellertid 
ingen, hvilken gaf någon antydan om, i hvilken riktning ut- 
vecklingen gått, innan en sådan typ uppträdde, som den, hvil- 
ken Saccorhigza representerar. En sådan antydan synes mig 
L. Petersemiana lemna. I likhet med Saccorhea har denna 
Laminaria stipes vingkantad, men vingkanterna äro låga och 
bära icke sorus; denna utbreder sig på laminan såsom hos 
andra Laminarior. Den utgör sålunda på visst sätt en mellan- 
form mellan Saccorhiza-typen och den rena Laminaria-typen. 
Härmed har jag icke velat säga, att jag anser Saccorlmza hafva 
utgått från IL. Petersemana.  Saccorhiza har antagligen sina 
närmaste förvandta i arterna af slägtet Phyllaria, men L. 
Petersenmiana gör, synes mig, troligt, att BSaccorlmea närmast 
utgått från en Phyllaria, hvilken i likhet med nämnda Lamu- 
naria haft stipes vingad. Deremot torde Pterygophora genetiskt 
sammanhänga med L. Petersemiana, antagligen förmedelst någon 
med Saccorhiza analog form. Någon sådan är visserligen icke 
känd, men kanske hyser Stilla oceanen någon sådan eller 
kanske har en sådan en gång funnits, ehuru den under tider- 
nas lopp gått under. 
