262 KJELLMAN OCH PETERSEN, OM JAPANS LAMINARIACEER. 
Ishafvet rikt utvecklad typ uppfattas såsom ett utvecklings- 
historiskt samband mellan norra Ishafvets och det japanska 
hafvets algfloror. : 
Äfven med ett annat långt aflägset hafs algflora äger den 
japanska genom sina Laminariaceer ett anmärkningsvärdt sam- 
band, nämligen genom slägtet FEcklonmia med den extratro- 
piska delen af Stilla oceanen på södra halfklotet — hafvet 
omkring Australien och Nya Zeeland. — Inom den tropiska 
delen af Stilla och Indiska oceanen är, så vidt man hittills 
känner, denna Laminariace-typ icke representerad och mellan 
dess båda utbredningsområden i Stilla oceanen ligger alltså 
ett mycket bredt bälte. En nöjaktig förklaring till dessa ut- 
bredningsförhållanden torde svårligen för närvarande kunna 
gifvas. Af betydlig vigt för frågans bedömande synes mig 
vara, att, enligt hvad mina undersökningar ange, slägtet icke, 
såsom man hittills antagit, är representeradt af samma arter 
vid Japans som vid Australiens och Nya Zeelands kuster -— 
att sålunda, om också typen är den samma inom båda om- 
rådena, den dock uppträder under skilda, till och med anato- 
miskt olika former. Detta utesluter förmodan om ett tillfälligt, 
under senare tid skedt öfverförande af denna algtyp från det 
ena området till det andra och häntyder på att det genom denna 
angifna sambandet mellan de båda ifrågavarande algflororna 
är ett rent utvecklingshistoriskt. Möjligen har denna typ eller 
dess stamtyp en gång haft en vidsträcktare utbredning i Stilla 
oceanen, genom inträdda hydrografiska förändringar gått under 
1 hafvet mellan vändkretsarna, men kunnat bibehålla sig norr 
och söder härom och här vidare utvecklat sig i olika riktning. 
Redan de i det föregående angifna sakförhållandena synas 
mig bestämdt angifva, att den japanska algfloran oaktadt den 
röjer samband med andra hafsfloror, ägt en sjelfständig, under 
längre tid fortgående utveckling. Ännu bestämdare antydes 
detta derigenom, att den t. o. m. inom Laminariace-gruppen 
äger en endemisk typ, Ulopteryx, skarpt differenterad från andra 
Laminariace-typer, men, såsom jag i det följande närmare skall 
angifva, ägande karakterer af tre andra typer: Alaria, Eckloma 
och Saccorhza. 
Att ett utvecklingshistoriskt samband finnes mellan norra 
Atlantens och norra Stilla oceanens algflora har jag på annat 
ställe framhållit. ! Att dock i det stora hela dessa begge floror 
haft en oberoende och sjelfständig utveckling synes mig kunna, 
1 Kjellm., N. Ishafvets Algfl. 
