204 KJELLMAN OCH PETERSEN, OM JAPANS LAMINARIACEER. 
1. elomgata "Kjell: mscr 
f. lamina lanceolata vel elliptica, superficie plana. 
Erato ke RGe Im Ser 
f. lamina ovata, cordata vel subreniformi, quam in antecedente breviore- 
et iatiore, superficie plus minus distinete bullata. Specimina, que adsunt, ut: 
videtur, juniora. i 
Artbeskrifning.  Vidfästningsorganet utgöres af rhiziner. 
Dessa äro korta, aftaga 1 längd uppåt, trinda eller något ned- 
tryckta, utgå i starkt sammanträngda kransar, äro mycket tätt 
upprepadt nästan di-tri- eller polykotomt greniga, sinsemellan 
sarmmanfiltade, fästa på eller med sidorna fastvuxna vid hvar- 
andra, på äldre exemplar bildande en ytterst tät, nedtryckt 
klotformig gyttring, hvars öfre yta är ojemn, liksom taggig, af 
uppstående fria rhizinspetsar. 
Stipes är alltid tydligt afskild, men kort. Vanligen vexlar 
dess längd mellan 1 och 3 em.; stundom uppgår längden tilr 
5 em: Den är fast, tät, efter hela sin längd mer eller mindre 
starkt plattad, i tvär genomskärning elliptisk, omkring 1 cm. 
bred och 4 mm. tjock, nästan jembred. Den utskickar från 
kanterna, stundom efter hela sin längd, stundom blott upptill, 
korta, knappt mer än 1—2 mm. långa utskott, nästan trinda, 
fasta, rätt utstående, än enkla, trubbiga eller tvärhuggna, än 
dikotomiskt greniga med dikotomierna starkt utspärrade. Dessa 
utskott, särskildt de greniga, likna rhizinspetsar och äro utan 
tvifvel att morfologiskt betrakta såsom rhiziner, ehuru de icke 
funktionera såsom sådana. Äfven från laminans kanter utgå 
dylika utskott, i synnerhet vid dess bas, men stundom nästan 
upp mot dess midt. Hos vissa exemplar äro de fåtaliga, hos 
andra mycket talrika och tillika så stora, att laminans kant 
genom dem blir sargad. Än likna de dem, som mogna 
stipes, oftare äro de dock längre och mera upprepadt greniga 
än dessa och dertillj särskildt de från stipes” spets meran ar 
lägsnade, platta, membranösa, nästan af samma tjocklek som: 
laminan, ehuru alltid förgrenade såsom rhizinerna, med hvilka: 
de måste anses morfologiskt likvärdiga. | 
Ett större antal af de exemplar, som samlingarna inne- 
hålla, hafva laminan slät, utan bucklor och till omkretsen 
lancettlik eller elliptisk, i senare fallet med än afrundad än 
viggelik bas, af samma konsistens, färg och utseende i öf- 
rigt som en ung, slät Laminaria saccharina. Hos ett trettio- 
tal andra åter är laminan mer eller mindre starkt bucklig ock: 
