270 KJELLMAN OCH PETERSEN, OM JAPANS LAMINARIACEER. 
Hos utvuxna individ är den qvarlefvande delen icke öfver 15 
cm. lång. Stundom upplöses den till aldra största delen, i 
hvilket fall sidoloberna utgå skenbart fingerlikt. Det är sanno- 
likt ett sådant exemplar, som Martens beskrifvit under namn af 
Capea elongata (Preuss. Exp., p. 113). Möjligen är äfven Har- 
vey's Ecklonia Wright ett sådant utvecklingsstadium af denna 
art, ehuru det synes mig mera sannolikt, att denna är ett dylikt 
utvecklingsstadium af följande art. — Sidoloberna eller bladen 
utgå tätt intill hvarandra, så att de täcka hvarandra med kan- 
terna. Några af dem, särskildt de nedre, d. v. s. yngre, på 
unga exemplar äro ogrenade, lancettlika, med bred bas, an- 
dra — de öfre på yngre exemplar, på äldre exemplar alla — 
äro sparsamt racemöst greniga, till omkretsen viggelika, äfven 
de med bred bas. Grenarna äro än motsatta, än spridda, de, 
som sitta på samma sida aflägsnade från hvarandra, tilltryckta 
eller något utstående, lancettlika med bred bas, trubbiga, till 
konsistensen mernbranöst läderartade. Bladens och rhachis” 
yta är utan taggar, men bladen försedda antingen öfverallt — 
de äldre bladen — eller åtminstone upptill — företrädesvis de 
yngre bladen — med dylika bucklor, som finnas hos den unga 
plantans lamina. På bladens nedre del äro dessa bucklor 
stundom lägre, temligen långa och förlöpa mer eller mindre 
parallelt med bladets längdaxel, men oftast och på bladens 
öfre del alltid, skarpt framträdande, korta, oregelbundet svälda, 
vågigt böjda, tätt anastomoserande, gående såväl longitudinelt 
som transverselt eller i större eller mindre vinkel mot längd- 
axeln. Aldrig äro de så långsträckta, så glest anastomoseran- 
de och så regelbundet longitudinelt förlöpande som hos E. 
radiata Aresch., E. flagelliformis J. G. Ag. Rhachis har kan- 
ten helbräddad utan tänder och taggar 1 bugterna mellan bla- 
den. Bladen äro deremot sällan efter hela kanten helbräddade 
utan oftast glest, stundom tätt tandade eller sågadt taggiga. 
Utskotten äro än korta, än längre, 5—6 mm., raka eller haklikt 
böjda, trubbiga eller spetsiga, vinkelrätt utstående eller framåt- 
riktade. Bladens bredd understiger icke 3, uppgår vanligen 
till 3—6 cm., deras största längd till 40 cm. 
Inre byggnad. Areschoug uppger såsom karakteristiskt 
för den af honom heskrifna E. radiata, hvilken omfattar alla 
J. G. Agardhs Ecklonior, med undantag af FE. buccinalis, att 
den äger en krets slemlakuner i stipes. Aresch. Obs. Phyc. 5, 
sid. 12. Detta har jag funnit vara fallet med en Ecklomia från 
Nya Holland, hvilken utan tvifvel innefattas i HE. radiata 
Aresch. och såsom det synes är identisk med E. flagelliformis 
